Справа № 466/5602/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«14» вересня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П. Т.

секретаря Репети К. М.

за участю: позивача ОСОБА_1

справа №466/5602/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

22 червня 2021 року Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовоною заявою, котрою проситла стягнути з Відповідача ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 18 000,00 грн. у рахунок повернення боргу за розпискою від 06.11.2020 року.

Стислий виклад позицій сторін.

Обгрунтування позивача:

Свої позовні вимоги Позивач обгрунтувала наступним.

06 листопада 2020 р. ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику у розмірі 15 000 гривень. Час повернення позики 30 листопада 2020 року. Відповідачем 6.11.20 р. власноручно написано та підписано відповідну розписку.

Позивач зазначила, що неодноразово мала з Відповідачем телефонні розмови, а також переписку у «Viber» про повернення боргу в повному обсязі. Відповідач, за твердженням Позивача не зважаючи на свої обіцянки, ігнорує вимоги останньої щодо повернення боргу.

Обгрунтування заперечень відповідача:

Відповідачем ОСОБА_2 у встановлений, згідно ухвали судді про відкриття провадження у справі, строк письмовий відзив на позовну заву подано не було.

Процесуальні дії у справі:

13 липня 2021 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.(а.с.15)

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві (а.с.2-4), просила позов задовольнити.

Уповноважений представник Відповідача, адвокат Жук Р.С. (а.с.22-23) в судове засідання при належному повідомленні про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.25), не з`явився. Від Відповідача та його уповноваженого представника жодних повідомлень про поважність причин неявки в судове засідання не надходило. Інші заяви чи клопотання стороною Відповідача не подавались.

У зв`язку з неявкою сторони Відповідача, суд вважає за можливе у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України розгляд справи проводити за їхньої відсутності.

У судовому засіданні, перевіркою доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне.

Даний позов виник із приводу виникнення зобов`язань за договором позики.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 06 листопада 2020 року надала ОСОБА_2 позику у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою, оригінал якої пред`явлено суду для огляду у судовому розгляді, копія знаходиться в матеріалах справи (а.с.5).

Згідно, вищеописаної розписки час повернення позики у розмірі 18 000 ( вісімнадцять тисяч) гривень 30 листопада 2020 року.

У судовому розгляді не спростовано доводів Позивача, що розписка від 06.11.20 р. написана та підписана власноручно Відповідачем.

Згідно зкопійованої переписки між сторонами у мобільному додатку «Viber» про повернення боргу в повному обсязі, встановлено визнання боргового зобов`язання Відповідачем.

Відповідно до вимог ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття ,зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво - чи багатосторонніми (договори).

Частиною першою та другою статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей того ж роду і такої ж якості.

Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Суд дійшов переконання, що Відповідачем порушено зобов`язання перед Позивачем за договором позики, оскільки у встановлений розпискою від 06.11.2020 строк сума позики повернута не була.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам, що паодані Позивачем, суд дійшов висновку, що позов є підставним, вимоги Позивача грунтуються на вимогах закону, докази на які позивач посилається є належними та допустимими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем понесені судові витрати у вигляді та розмірі сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Так, судовий збір оплачений позивачем становить 933,00 грн. (дев`ятсот тридцять три гривень 00 копійок). (а.с.1).

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України

суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , заборгованість у розмірі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок) у рахунок повернення боргу за розпискою від 06.11.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір по справі у розмірі 933,00 грн. (дев`ятсот тридцять три гривень 00 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 , паспортні дані відсутні, ІПН - відсутній, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , паспортні дані відсутні, ІПН - відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 вересня 2021 року.

Суддя П. Т. Едер