22-з/804/103/21
266/2980/20

Єдиний унікальний номер 266/2980/20
Номер провадження 22-з/804/103/21
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2021 року м. Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Пономарьової О.М., Попової С.А.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі»,
представник позивача адвокат Самойленко Петро Миколайович,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Маріуполі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі» адвоката Самойленка Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2021 року у складі судді Д`яченка Д.О. в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,
в с т а н о в и в :
Постановою Донецького апеляційного суду від 11 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2021 року залишено без змін.
Донецького апеляційного суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аннесі» адвоката Самойленка Петра Миколайовича, яка сформована та направлена до апеляційного суду через систему «Електронний суд» 20 серпня 2021 року, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аннесі» додатково понесених витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначено, що представником позивача адвокатом Самойленком П.М. у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено про те, що позивачем додатково понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу у зв`язку із підготовкою та подачею відзиву на апеляційну скаргу, остаточний розрахунок із доказами їх понесення буде подано до суду протягом п`яти днів з моменту прийняття та оприлюднення рішення у даній справі у відповідності до ст. 141 ЦПК України. У зв`язку із вищезазначеним представник позивача надає остаточний розрахунок понесених витрат на правову (правничу) допомогу. Зазначені витрати були сплачені керівником ТОВ «ФК «Аннесі» Кіналь В.І. на користь АО «Адвокатус» в особі його голови в готівковій формі, що підтверджується Додатковою угодою №2 Акт приймання-передачі правової(правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 2 від 20.12.2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 3 від 19.08.2021 року.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява представника позивача адвоката Самойленка П.М. підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Відповідно до положень статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Під час ухвалення постанови у даній справі 11 серпня 2021 року апеляційним судом не вирішувалося питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «ФК «Аннесі» в суді апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом Адвокатського об`єднання «АДВОКАТУС» Самойленком П.М. відповідно до договору про правничу допомогу № 2 від 20.12.2019 року, про що до апеляційного суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.184)
В матеріалах справи, зокрема, у відзиві ТОВ «ФК «Аннесі» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Самойленко П.М. зазначив, що позивачем додатково понесено витрати на правову (правничу) допомогу у зв`язку із підготовкою та подачею відзиву на апеляційну скаргу, остаточний розрахунок із доказами їх понесення буде подано до суду протягом п`яти днів з моменту прийняття та оприлюднення рішення у даній справі.
Вказану заяву подано до Донецького апеляційного суду через систему «Електронний суд» 20 серпня 2021 року. Колегія суддів зазначає, що оскільки постанову по даній справі від 11 серпня 2021 року було прийнято в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, повний текст постанови був надісланий учасникам справи поштовим зв`язком 12 серпня 2021 року, опублікований в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 серпня 2021 року, то строк подання даної заяви, передбачений ст. 141 ЦПК України, пропущено з поважних причин.
Відповідно до Додаткової угоди від 19 серпня 2021 року № 3 Акту приймання-передачі правової (правничої) допомоги до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 2 від 20.12.2019 року, якою визначено порядок оплати правової (правничої) допомоги (гонорару) адвокатом за надання правової (правничої) допомоги в рамках розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 23 березня 2021 року по справі № 266/2980/20, сума витрат на правову допомогу складає 4946,58 грн.
З наданої представником позивача копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 3 від 19 серпня 2021 року вбачається, що керівник ТОВ «ФК «Аннесі» Кіналь В.І. сплатив АО «АДВОКАТУС» 4946,58 грн на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 2 та Додаткової угоди № 3 від 19.08.2021 року.
Виходячи з положень статей 133, 137, 141 ЦПК України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи письмові докази, надані представником позивача, колегія суддів вважає, що сума витрат позивача на отримання професійної правової (правничої) допомоги в розмірі 4946,58 грн є належним чином підтвердженою та підлягає стягненню з відповідача.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та/або їх необґрунтованості в порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України від сторони відповідача до апеляційного суду не надійшло.
З огляду на викладене, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 березня 2021 року залишено без змін, то з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Аннесі» підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4946,58 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 09 вересня 2021 року.
Судді: Є.Є. Мальцева
О.М. Пономарьова
С.А. Попова