ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/173/20Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/817/895/21 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 604/173/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року, ухваленого суддею Сташків Н.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районної державної адміністрації, військово-лікарської комісії, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районної державної адміністрації, військово-лікарської комісії, у якому після зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів 9399,81 грн. вартості медикаментів на лікування та 84008 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21.07.2015 року по 22.07.2015 року на вимогу ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив медичний огляд військовозобов`язаних у приміщенні Підволочиської комунальної центральної районної лікарні. Не завершивши проходження медичного огляду, 22.07.2015 року був викликаний в приміщення Підволочиського районного військового комісаріату, однак у картці обстеження не було результатів аналізу крові та сечі, флюорографії органів грудної клітки, а також відсутній його підпис та постанова ВЛК з підписами голови та членів. Незважаючи на вказані недоліки йому була вручена військовим комісаром повістка з наказом про явку 23.07.2015 року о 09:00 год до Підволочиського РВК з документами та речами та цього ж дня відправлено до м. Мостиська у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби по мобілізації.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року визнано неправомірними дії ВЛК Підволочиського району щодо встановлення 22 липня 2015 року ОСОБА_1 діагнозу та винесення постанови. Визнано протиправною та скасовано постанову ВЛК Підволочиського району. Стягнуто на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ВЛК 1775,25 грн. судового збору. Під час ознайомлення з матеріалами справи виявив, що розпорядження голови Підволочиської райдержадміністрації від 19 червня 2015 року № 181-од «Про військово-лікарську комісію на 6 хвилю мобілізації» не відповідає вимогам наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402 Про затвердження Положення про військову експертизу в ЗСУ. В розпорядженні голови Підволочиської райдержадміністрації від 19 червня 2015 року № 181-од відсутні реквізити секретаря ВЛК та не вказано приналежність до Підволочиського РВК. В результаті незаконних дій Підволочиської РДА, Підволочиського РВК, військово-лікарської комісії його було мобілізовано з 23.07.2015 року до 06.10.2016 року, де він отримав захворювання, пов`язані з проходженням військової служби, а саме хронічний двобічний поліпозний гайморо-етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії. Крім того під час проходження служби набув пахову грижу, яка турбувала його при ходьбі та фізичних навантаженнях. Вважає, що діями Підволочиського районного військового комісаріату, Підволочиської райдержадміністрації, ВЛК, його позбавлено права на належний медичний огляд, чим спричинено моральні переживання у зв`язку з неможливістю встановити захворювання та не можливістю їх лікування. Також незаконні дії спричинили порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість перебування в сім`ї, порушення стосунків з оточуючими людьми, продовжувати активне громадське життя, заняття спортом, спричинили моральні переживання у зв`язку з болем під час фізичних навантажень під час несення служби.

Крім того, 13.02.2019 року з метою лікування захворювань, отриманих під час мобілізації, йому було проведено операцію у Львівському обласному госпіталі на переділці носа та видалено поліпи. Медикаменти закупляв за власні кошти.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районного державної адміністрації, військово-лікарської комісії, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції неправомірно прийшов до висновку щодо недоведеності позовних вимог, а саме причинно-наслідкового зв`язку, що є обов`язковим елементом для стягнення збитків між діями відповідачів і заподіяною шкодою.

Однією з причин прийняття ВЛК неправомірного висновку про його придатність до військової служби стало функціонування її у складі та структурі, що не відповідають вимогам п. 2.6.2. Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008№ 402, оскільки у її складі та структурі як ВЛК військового комісаріату, тобто позаштатної ВЛК, не було введено посаду секретаря, що безумовно, забезпечило би, у разі наявності такої особи зі відповідними посадовими обов`язками, більш ретельне вивчення питання придатності призовника до військової служби, та запобігло б ухваленню протиправного рішення про таку придатність шляхом виявлення під час огляду захворювань, не пов`язаних із проходженням військової служби.

Крім того, Підволочиською районною державною адміністрацією не дотримано пункту 2.6.3 вказаного Положення, а саме немає приналежності розпорядження про створення ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не включено в складі комісії секретаря і не погоджено з головою відповідної штатної ВЛК регіону.

Підволочиським районним військовим комісаріатом на забезпечення створення ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_2 не видано наказ про персональний склад та порядок роботи ВЛК районного військового комісаріату. Для його медичного огляду створено ВЛК наказом № 63 від 24.02.2012 комунальної центральної районної лікарні, що є порушенням нормативно-правових актів України, оскільки згідно із п. 2.10 вищевказаного Положення, ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті. Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 року доведено протиправність діяння заподіювача та вину у його діях, оскільки, як випливає зі змісту цієї постанови, неналежний медичний огляд, що проводився 22.07.2015 року, допущений у зв`язку із халатністю та бездіяльністю військово-лікарської комісії, неотриманні результатів усіх необхідних аналізів.

Довідкою ВЛК № 211 від 15.09.2016 року доведено факт заподіяння позивачу фізичної шкоди, що як наслідок потягло спричинення моральної шкоди у вигляді моральних переживань у зв`язку з неможливістю встановити захворювання та неможливістю їх лікування.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції від учасників процесу не поступило.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом на розписці, яка знаходиться у матеріалах справи.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районної державної адміністрації, військово-лікарської комісії у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи на електронні пошти, зазначені в матеріалах справи, яке отримали 06.09.2021 року о 15:38:42, 15:38:35, 15:49:12. Клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи не поступило.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської РДА, військово-лікарської комісії.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не доведено причинно-наслідкового зв`язку, що є обов`язковим елементом для стягнення збитків між діями відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районної державної адміністрації, Військово-лікарської комісії і заподіяною шкодою, зокрема, що саме внаслідок відсутності у медичній картці хворого при проходженні військово-лікарської комісії рентгенологічного (флюорографічного) обстеження, органів грудної клітки та відсутність інформації аналізу крові та сечі на які посилається позивач як підставу порушення його прав, щодо належного медичного огляду є наслідком виявлення у нього після проходження служби ряд хвороб, зокрема: хронічний двобічний поліпозний гайморо - етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії, як і не доведено протиправність самих дій кожного із відповідачів по справі, у чому конкретно воно виражається та який зв`язок із заподіяною шкодою.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області № 181-од від 19.06.2015 року відповідно до Законів України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Про оборону України, ст. ст. 6, 13, 27 Закону України Про місцеві державні адміністрації, на виконання рішення Ради оборони Тернопільської області від 18.06.2015 року затверджено військово-лікарську комісію, що складається із основного та резервного складу лікарів Підволочиської КЦРЛ (а.с. 44-45).

Наказом Підволочиської районної державної адміністрації № 34 від 07 6, 13, 27 Закону України Про місцеві державні адміністрації на виконання Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 Про часткову мобілізацію, від 30 січня 2015 року № 40/2015 «Про додаткові заходи щодо забезпечення проведення часткової мобілізації у 2015 році», розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21 січня 2015 року № 20-од «Про заходи щодо проведення часткової мобілізації в області» та від 03 лютого 2015 року № 59-од «Про додаткові заходи щодо забезпечення проведення часткової мобілізації на території області у 2015 році», розпорядження голови районної державної адміністрації від 19 червня 2015 року № 181-од «Про військово-лікарську комісію на VI хвилю мобілізації», на виконання рішення ради оборони Тернопільської області від 18.06.2015 року зобов`язано головному лікарю Підволочиської комунальної центральної районної лікарні Маховському П.І. затвердити військово-лікарську комісію, що складається із основного та резервного складу лікарів Підволочиської КЦРЛ (а.с. 47-49).

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 101 від 19.06.2015 року призначено головою військово-лікарської комісії завідувача відділу неврології лікаря невропатолога Підволочиської КЦРЛ Брилянтович Р.М.

Згідно Наказу № 63 від 24.02.2012 року комунальної центральної районної лікарні та додатку до наказу створено позаштатну постійно діючу районну військово-лікарську комісію для проведення медичних оглядів кандидатів на військову службу за контрактом та службу у військовому резерві.

Згідно довідки військово-лікарської комісії Підволочиського РВК Тернопільської області № 50 від 22.07.2015 року та картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК Підволочиського РВК м. Підволочиськ Тернопільської області 22.07.2015 року та встановлено діагноз ВСД за кардіальним типом. На підставі ст. 83 б графи ІІ розкладу хвороб придатний до військової служби (а.с. 71.72).

Відповідно до наказу військового комісаріату № 99 від 23.07.2015 року та довідки № 329 від 24.07.2015 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , 1983 р.н. призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (а.с. 10).

Наказом начальника Мукачівського прикордонного загону (І-категорії) Західного регіонального управління (І-категорії) державної прикордонної служби України № 212-ос від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено в запас та направлено на військовий облік до Підволочиського РВК Тернопільської області. Зараховано до військового оперативного резерву Державної прикордонної служби України. Вислуга років станом на 06.10.2016 року становить 01 рік 2 місяці 13 днів (а.с.56).

Згідно довідки ВЛК № 211 від 15 вересня 2016 року Державної прикордонної служби вбачається, що солдат ОСОБА_1 призваний призовною комісією Підволочиського РВК Тернопільської області 23.07.2015 року по мобілізації. 15 вересня 2016 року при проведенні медичного огляду встановлено захворювання, що пов`язані із проходженням військової служби, зокрема хронічний двобічний поліпозний гайморо-етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії. Крім того встановлено захворювання, що не пов`язані із проходженням військової служби, зокрема обмежений остеохондроз грудного відділу хребта, ізольований остеохондроз поперекового відділу хребта, правобічний сколіоз грудного відділу хребта І ступеня, - за наявності об`єктивних даних без порушення функцій. За висновком комісії ОСОБА_1 непридатний до військової служби (а.с. 11).

ОСОБА_1 дійсно знаходиться на обліку у лікаря лора з діагнозом хронічний двобічний поліпозний гайморо - етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії (довідка № 12 від 16.01.2019 року, видана КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги») (а.с.12 ).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2017 року № 876/5540/17 визнано неправомірними дії військово-лікарської комісії Підволочиського району щодо встановлення 22 липня 2015 року ОСОБА_1 діагнозу та винесення постанови, визнано протиправною та скасовано постанову ВЛК Підволочиського району від 22 липня 2015 року щодо ОСОБА_1 . Присуджено на його користь стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ВЛК 1775,25 грн.

ОСОБА_1 проходив службу під час мобілізації в особливий період у військовій частині НОМЕР_1 м. Мостиська Львівської області у період з 23.07.2016 по 06.10.2016 року. Після медичного огляду були виявлені хвороби, зокрема хронічний двобічний поліпозний гайморо - етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії (а.с.75).

За твердженням позивача під час проходження служби він набув пахову грижу, яка турбувало його при ходьбі та фізичних навантаженнях, що підтверджується довідкою Хусткої лікарні. Проте в Львівському клінічному госпіталі державної прикордонної служби України цей діагноз ОСОБА_1 підтвердити відмовились. В 2017 року його прооперовано в Підволочиській КЦРЛ на пахову грижу.

З 13 по 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Львівському обласному госпіталізації ветеранів війни та репресованих з приводу скривлення переділення носа і на придбання медикаментів витратив 9150.53 грн, що стверджується товарним чеком № 19 від 13.02.2019 року (а.с. 8, 18).

В силу приписів статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдали збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. А також витрати, які особа зробила чи мусить задля відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особини, а також ділової репутації фізичної або юридичної особини.

У відповідності до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відтак, необхідною підставою для стягнення збитків є факти неправомірних дій державного органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У позовних вимогах позивач посилається на свідоцтво про хворобу № 211/665 від 15 вересня 2016 року де вказано, що внаслідок незаконних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської райдержадміністрації, військово-лікарської комісії, котрі виразились у позбавленні його права на належний медичний огляд, а саме рентгенологічного (флюорографічного) обстеження, органів грудної клітки та відсутність інформації аналізу крові та сечі у нього після проходження служби виявили ряд хвороб, зокрема : хронічний двобічний поліпозний гайморо - етмоїдит, поліпи обох носових ходів, кістоподібний утвір правої гайморової пазухи, викривлення переділки носа з порушенням носового дихання. Хронічний двобічний тубо отит, стадія ремісії. Обмежено придатний до військової служби.

Суд першої інстанції проаналізувавши матеріали справи правильно прийшов до висновку, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок, який є обов`язковим елементом для стягнення збитків між діями відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 , Підволочиської районної державної адміністрації, військово-лікарської комісії і заподіяною шкодою. Крім того, у даному свідоцтві про хворобу не зазначено, що перераховані хвороби виникли внаслідок неправомірних дій відповідачів.

Так як в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір) протиправність (незаконність) поведінки органу та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на те, що внаслідок відсутності відомостей про секретаря ВЛК та приналежність до РВК у розпорядженні голови Підволочиської РДА порушено його право на належний медичний огляд, оскільки вказані обставини не мають прямого, безпосереднього відношення до заподіяної шкоди, жодним чином не впливають на подальші прийняті рішення, не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із шкодою, спростовуються самим Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України, затверджене Наказом МО України від 14 серпня 2008 року № 402, згідно вимог п. 2.6.2 якого, секретар зазначається у інших ВЛК та ЛКК, а не постійно чи тимчасово діючих комісіях та спростовуються дослідженими та проаналізованими письмовими доказами, а тому заподіяно йому моральні страждання.

Безпідставними є посилання заявника на те, що внаслідок проходження військової служби отримав захворювання, оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 звільнений із служби не із захворюванням, а у зв`язку із закінченням терміну служби під час мобілізації і зарахований до оперативного резерву першої черги і є обмежено придатним для проходження військової служби.

Не заслуговують на увагу посилання заявника на те, що під час проходження військової служби ним набуто захворювання у вигляді пахової грижі, котра турбувала його при ходьбі, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що ця хвороба є наслідком проходження військової служби. Дану обставину може встановити тільки висновок судово-медичної експертизи, який відсутній у матеріалах справи.

Матеріали справи не містять доказів щодо спричинення заявнику моральної шкоди за наявності вини зі сторони відповідачів.

Безпідставними є твердження ОСОБА_1 про те, що в склад військової комісії не був включений секретар у відповідності до п.2.6.3. Положення, оскільки даний пункт передбачає створення позаштатних комісій, а розпорядженням голови Підволочиської РДА 3 181-од від 19.06.2015 року затверджено склад основний та резервний склад військово-лікарської комісії, а наказом № 34 від 07.07.2015 року вказано головному лікарю Підволочиської КЦРЛ затвердити військово-лікарську комісію та забезпечити її роботу. Крім того, штатна одиниця секретар у ВЛК п.2.4 Положення не передбачено.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 21 липня 2021 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Г.М. Шевчук

Н.М. Храпак