РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/15972/21

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою, з подальшим уточненням позовних вимог від 14 вересня 2021 року, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім"єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 01 січня 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 . Вона та ОСОБА_2 , проживали разом однією сім"єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Шлюб вони не реєстрували, оскільки у цьому не було потреби. 27 січня 2002 року вони лише зареєстрували церковний шлюб, а саме провели обряд вінчання в храмі святого ОСОБА_3 . За час проживання однією сім"єю як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку, а саме, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того, всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий спілкувався з її дітьми та друзями. Будь яких родичів померлий ОСОБА_2 не мав. Після смерті ОСОБА_2 залишилась недоотримана пенсія за виплатою якої вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, проте у виплаті недоотриманої пенсії їй було відмовлено, оскільки нею не підтверджено, що вони є членами однієї сім"ї, та проживала разом на день його смерті. В зв"язку з цим у неї виникла необхідність звернутись до суду із цією заявою.

Ухвалою суду від 04 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 10 вересня 2021 року з повідомленням сторін.

Допитана в судовому засіданні 10 вересня 2021 року в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона знає дуже давно, приблизно з 1970-1980 років. Проживали вони разом як чоловік та жінка. За життя, ОСОБА_5 доглядала за ОСОБА_6 , так як останній довго хворів. Похованням ОСОБА_6 теж займалася ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні 10 вересня 2021 року в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що він син заявниці. Йому було приблизно 10 років, як його мама почала проживати разом із ОСОБА_8 , тобто з його вітчимом. Проживали вони як подружжя. Чому вони не зареєстрували шлюб, йому не відомо. Похованням ОСОБА_9 займалася мама.

В судове засідання 15 вересня 2021 року представник заявника подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність та задоволити заяву.

Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, заперечень проти заяви не надало.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пункт 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно до п. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають спільні взаємні права та обов"язки.

Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" п.20 судам роз"яснено, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв"язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім"ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв"язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом".

В постанові Верховного Суду у справі № 643/6799/17 від 30.10.2019 року зроблено такі правові висновки.

Проживання однією сім"єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов"язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов"язків подружжя.

Отже, проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов"язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об"єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов"язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов"язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з"ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім"єю спрямоване на довготривалі відносини.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №5-рп/99 від 03.06.1999 року зазначено таке. До членів сім"ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв"язках. Обов"язковою умовою для визнання їх членами сім"ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Також Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Слід зазначити, що згідно правових позицій Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справах № 643/6799/17-ц, № 522/25049/16-ц проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов"язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Отже із наведеного випливає, що для встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Разом із тим, для підтвердження проживання однією сім"єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 84 років, про що складено відповідний актовий запис №1577, що стверджується свідоцтвом про смерть від 08 липня 2021 року, серії НОМЕР_1 .

Згідно Адресної картки м.Рівне виданої ЦНАП у місті Рівному 10.07.2021 за №34776 вбачається, що у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_1 з 11.01.1972 року та ОСОБА_2 з 18.03.2009.

Відповідно до Довідки виданої ЦНАП у місті Рівному 10.07.2021 за №34775, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 з 18.03.2009 року та знятий з реєстраційного обліку 10.07.2021 року у зв"язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно Договору-замовлення СК№002400 від 07 липня 201 року вбачається, що похованням ОСОБА_2 , займалася ОСОБА_1 .

Судом також було встановлено, що заявник ОСОБА_1 , яка проживала однією сім"єю з ОСОБА_2 , вела спільне господарство, мала спільний бюджет, фактично виконували права та обов"язки подружжя.

27 січня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєструвано церковний шлюб в храмі святого ОСОБА_3 , про що свідчить відповідне свідоцтво про вінчання.

В матеріалах справи містяться фотографії, де дійсно заявник з чоловіком в різні роки відпочивають, зустрічають новий рік, знаходяться на сімейних святах.

Відповідно до ст. 13 та ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов"язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що заявником доведений належними і допустимими доказами факт проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 січня 1985 року по 07 липня 2021 року, оскільки встановлено факт ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав і обов"язків, що свідчить про те, що між ними склались та мали місце протягом більш п"яти років усталені відносини, які притаманні подружжю і є такими, з якими закон пов"язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах.

Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у постанові від 28 серпня 2019 року у справі № 588/350/15-ц, у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17.

Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263- 268, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім"єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 01 січня 1985 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, м.Рівне, вул.Короленка, 7, .

Повне судове рішення складене 15 вересня 2021 року.

Суддя -