ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6660/21 Справа № 212/6440/17 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Київський міський центр зайнятості

відповідач- ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року, ухваленого суддею Ваврушак в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 28 вересня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення коштів, в якому просив стягнути з відповідача кошти в розмірі 28759,54 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач), звернувся 27.07.2016 року до Дарницького районного центру зайнятості м.Києва за сприянням у працевлаштуванні, та цього ж дня подав заяву про надання статусу безробітного. В вищезазначеній заяві Відповідач зазначив, що він не має постійного заробітку або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно-правового характеру, права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів, не є членом особистого селянського господарства, не є фермером або членом сім`ї фермера, що не бере участь у виробництві, не навчається на денній формі навчання, не зареєстрований як фізична особа - підприємець, не належить до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», та на підставі заяви відповідача, наказом № НТ160802 від 02.08.2016 року ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст.22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 р. (далі - Закон).

Відповідач 25.11.2016 року подав до Дарницького РЦЗ заяву з проханням здійснити йому одноразово виплату призначеної допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», та на підставі заяви відповідача, наказом №НТ161214 від 14.12.2016 року Відповідачу виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності відповідно до п.7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року № 613.

Згідно з п.18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 року №60/62 та постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 року №7 - 1, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року №232/16248, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття.

Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, ДПА України та ПФУ, як центральними органами виконавчої влади.

В результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості (Центральний апарат) та Пенсійним Фондом України було виявлено дані про періоди зайнятості ОСОБА_1 з 01.11.2016 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» у період перебування на обліку, як безробітного в центрі зайнятості.

Дарницьким РЦЗ за результатами опрацювання інформації з Єдиного державного реєстру страхування виявлений факт перебування у цивільно - правових відносинах, проведено звірку даних безпосередньо у роботодавця.

В процесі звірки встановлено,що ОСОБА_1 уклав договір ЦПХ № 01/11/08/2016 від 01.11.2016 року, з ТОВ «М.Д.С. ЛТД» з 01.11.2016р. і був припинений, згідно наказу з 25.11.2016р. у зв`язку з закінченням зйомок Фільму. За результатами звірки складено акт розслідування №37 від 20.02.2017р.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг за період з 01.11.2016р. по 25.11.2016р. ОСОБА_1 отримав винагороду.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що вливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, уклавши цивільно-правовий договір Відповідач, був зобов`язаний своєчасно подати відомості про обставини, що вливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг. Проте, Відповідач не повідомив центр зайнятості про вищезазначені обставини.

Наказом Дарницького районного центру зайнятості №10 від 27.04.2017 року було прийнято рішення щодо повернення Відповідачем незаконно отриману суму одержаної допомоги по безробіттю у розмірі 28 759,54 грн. за період з 01.11.2016 року по 28.07.2017 року.

Відповідачу 22.05.2017 року було направлено лист - повідомлення №22/626 з пропозицією повернути виплачену йому допомогу по безробіттю в сумі 28 759,54 грн., але кошти в добровільному порядку не сплачені.

25.06.2018 року Відповідач подав пояснювальну записку до директора центру зайнятості, відповідно до якої зобов`язується сплатити борг та на виконання вказаної заяви 04.06.2018 року сплатив 1000 гривень, 05.07.2018 року - 500 гривень, 08.05.2019 1000 гривень.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь 26 259,54 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволені в повному обсязі.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості кошти в сумі 26 259,54 гривень (двадцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 54 коп.)

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1600, 00 гривень (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення і просить суд апеляційної інстанції його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити Київськоиму міському центру зайнятості в задоволенні вимог заявлених до ОСОБА_1 .

При цьому скаржник зазначає, що суд першої інстанції повинен був зупинити провадження у справі, отримавши від відповідача 11.09.2020 року заяву про перенесення судового розгляду на невизначену дату у зв`язку з перебуванням на військовій службі у Збройних силах України за контрактом з 12.08.2020 року, що було підтверджено відповідною довідкою. Вважає дії суду дискримінаційними, оскільки суд не зупинивши провадження, поставив відповідача у нерівні умови з позивачем.

Також представник відповідача вказує, що через розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , останній був позбавлений можливості подати заяву про застосування строків позовної давності, тому скаржник заявляє ці вимоги в апеляційній скарзі, що окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно проігнорував безпосереднє дослідження аргументів скарги відповідача, наведені зі зворотного боку заяви про перегляд заочного рішення про те, що відповідач брав участь у кінозйомках на безоплатній основі та грошей за це не отримував.

Посилаючись на правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду від 16 грудня 2020 року у справі №910/9619/19, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на висновки, викладені у цій постанові, оскільки не навів жодного аргументу, який би належним чином вказував на отримання відповідачем будь-яких коштів від, як від позивача, так і за роль у фільмі.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції, позбавивши відповідача права на особисту участь в судовому засіданні, проігнорував оригінали його документів, в яких, як у договорі, так і у додатках до нього, вказано про винагороду в розмірі 00 гривень 00 копійок (завірені копії договору, додатку №1 до договору, акт приймання-передачі наданих послуг та прав №1 на 12 аркушах додадані до апеляційної скарги).

Скаржник вказує на те, що в матеріалах справи є копія пояснювальної записки, яка не завірена належним чином, подана таємно від відповідача, йому не направлялася, до позовної заяви цей доказ не додавався, тому вважає, що цей доказ приєднаний до справи з порушенням норм процесуального права.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції проігноровано правову позицію викладену у Постанові Верховного суду від 06.02.2019 року, справа №545/163/17, посилаючись на те, що відповідач, оформлюючи заяви про надання статусу безробітного та заяви на а.с.9, жодних взятих на себе зобов`язань не порушував, жодних дій, які б суперечили змісту вказаних заяв не вчинив, а відтак всі без винятку його дії правомірні, оскільки згідно договору та додатків до нього, у фільмі знімався на безоплатній основі, доказів зворотньому, позивачем не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 , позивач Київський центр зайнятості просить апеляційну скаргу сторони відповідача залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.09.2020 року без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_2 не підлягаєзадоволенню,виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 січня 2018 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено перше заочне рішення по даній справі, яким позовні вимоги Київського міського центру зайнятості були задоволені в повному обсязі.

21 травня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 30 травня 2019 року, заява відповідача ОСОБА_1 , задоволена, заочне рішення суду від 29 січня 2018 року, скасовано, справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом також встановлено, що 27.07.2016 року, ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного центру зайнятості м.Києва із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказав, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно (а. с. 8).

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», та на підставі заяви відповідача, наказом №НТ160802 від 02.08.2016 року ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 03.08.2016 року (а. с.28), відповідно до п.п.1, 3, 4 ст.22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

25.11.2016 року відповідач подав до Дарницького РЦЗ заяву з проханням здійснити йому одноразово виплату призначеної допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (а. с. 9).

Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», та на підставі заяви відповідача, наказом № НТ161214 від 14.12.2016 року Відповідачу виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності відповідно до п.7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року № 613.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики, Державної податкової служби України №60/62 від 13.02.2009р. (далі - Порядок), центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України, шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (п. 4 Порядку).

В результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості (Центральний апарат) та Пенсійним Фондом України було виявлено дані про періоди зайнятості ОСОБА_1 з 01.11.2016 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» у період перебування на обліку, як безробітного в центрі зайнятості.

Дарницьким РЦЗ за результатами опрацювання інформації з Єдиного державного реєстру страхування виявлений факт перебування у цивільно - правових відносинах проведено звірку даних безпосередньо у роботодавця.

В процесі звірки встановлено, ОСОБА_1 , уклав договір ЦПХ №01/11/08/2016 від 01.11.2016 року, з ТОВ «М.Д.С. ЛТД» з 01.11.2016р. і був припинений, згідно наказу з 25.11.2016р. у зв`язку з закінченням зйомок Фільму. За результатами звірки складено акт розслідування №37 від 20.02.2017р. (а. с. 12).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг за період з 01.11.2016р. по 25.11.2016р. ОСОБА_1 отримав винагороду.

Відповідно до цивільно-правового договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 укладеного 01.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» (далі Компанія) в особі директора Прохур А. Ю., який діє на підставі Статуту та ОСОБА_1 (далі виконавець), який діє особисто на основі власних намірів, сторони домовились про наступне.

Компанія доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надавати послуги, спрямовані на створення ФІЛЬМУ, шляхом виконання визначеної договором ролі у фільмі передає (відчужує) Компанія всі виключні майнові права на своє виконання та інші створені виконавець в процесі надання послуг за договором об`єкти авторського права та (або) суміжних прав, без обмежень щодо форми, способів, строків на території їх використання, за що Компанія виплачує виконавцю винагороду в розмірі та порядку, визначених договором. (п.1.1 Договору, а. с. 14).

Відповідно до Додатку від 01.11.2016 до Договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору від 01.11.2016 (п.3 Договору): Винагорода Виконавця складає 350,00 гривень за 1 повний знімальний день та сплачується на підставі відповідного акту приймання-передачі наданих послуг та прав (а. с. 24).

Відповідно до акту від 25.11.2016 приймання передачі наданих послуг та прав №1 відповідно до Договору №01/11/08/2016 з виконавцем (актором) аудіовізуального твору від 01.11.2016 (п.2 Договору) Винагорода складає 7000,00 гривень (а. с.25).

Таким чином, суд встановив, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» оплатний цивільно-правовий договір №01/11/08/2016 від 01.11.2016 р. на строк до 01.06.2017 р., (а. с.21) та відповідач не повідомив про укладання цивільно-правового договору.

Згідно бухгалтерської довідки Дарницького районного центру зайнятості від 12.07.2017 р. №225/887, сума допомоги по безробіттю, що була виплачена відповідачу ОСОБА_1 за період з 01.11.2016 по 28.07.2017, становить 28 759,54 гривень (а.с.36).

Наказом Дарницького районного центру зайнятості №10 від 27.04.2017 прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня ознайомлення з цим наказом (а.с.30).

Дарницьким районним центром зайнятості на адресу відповідача надіслано лист повідомлення від 22.05.2017 №22/626 про необхідність добровільно повернути незаконно отримані кошти в сумі 28 759,54 грн.

Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказаний лист 27.06.2017 повернутий відправнику з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.34-35).

Ухвалюючи повторне заочне рішення, суд першої інстанції на підставі досліджених доказів наданих сторонами по справі, виходив з того, що відповідач, який мав статус безробітного уклав цивільно-правововий договір, який впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, при цьому неповідомив центр зайнятості про виникнення вказаної обставини, що свідчить про невиконання ним обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого забезпечення за період з 01.11.2016 р. по 28.07.2017 р., в розмірі 26 259,54 гривень, з урахуванням добровільно сплаченої ОСОБА_1 суми 2500 грн., що є підставою для задоволення позовних вимог.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції від 01.01.2016 р. чинної на момент надання відповідачу статусу безробітного) до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або в іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно ч. 3 ст. 3 вищевказаного Закону України зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентується трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 43 вказаного Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Також п. 8 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема, зайнятість особи).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 45 Закону, з інших підстав, передбачених порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, припиняється реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Відповідно до абз. 4 п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 20.03.2013 р., центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Згідно п. 2 ч. 1 Розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №613 від 15.06.2015 р. та зареєстрованого Міністерством юстиції України 09.07.2015 р. за №821/27266, виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).

Так, позивачем на підтвердження заявлених до ОСОБА_1 позовних вимог до позовної заяви були надані наступні докази: копія персональної картка ОСОБА_1 (а.с.6-7); заява ОСОБА_1 директору Дарницького РЦЗ в м.Києві Ліфиренко О.Л. від 27.07.2016 про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с.8); заява ОСОБА_1 директору Дарницького РЦЗ Согутовській З.В. від 25 листопада 2016 року про виплату йому одноразово призначену по безробіттю допомогу для організації підприємницької діяльності (а.с.9); копію витягу з електронної бази від 12.01.2017 робота з роботодавцем (а.с.5-6); Акт №37 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», складений працівниками Дарницького РЦЗ 20.02.2017р. (а.с.12-13); Договір з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 укладений 01.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» та ОСОБА_1 (а.с.24-23); Додаток №1 до Договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 від 01 листопада 2016 року (а.с.24); Акт приймання-передачі надання послуг та прав №1 відповідно до Договору №01/11/08/2016 з виконавцем (актором) аудіовізуального твору від 25 листопада 2016 року (а.с.20); Наказ (розпорядження) Товариства з обмеженою відповідальністююністю «М.Д.С.Лтд» №МД000000022-д000000033 від 1 листопада 2016 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 01.11.2016 до 25.11.2016 (а.с.21); Наказ (розпорядження) Товариства з обмеженою відповідальністюю «М.Д.С.Лтд» №МД000000005-д000000033 від 25 листопада 2016 року про припинення трудового договору (контракту) зі ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с.27); Витяг із наказів про прийняті рішення по ОСОБА_1 від 14.12.2016 (а.с.28-29); Наказ Дарницького РЦЗ №10 від 27.04.2017 щодо повернення незаконно отриманих коштів безробітним ОСОБА_1 (а.с.30); Довідку Дарницького РЦЗ від 12.07.2017 №22/887 про нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю (а.с.36); пояснювальну записку ОСОБА_1 директору Дарницької районної філії КМЦЗ Согутовській З.В. від 25.06.2018 (а.с.180).

Перелічені вище копії доказів, які завірені належним чином, як кожен окремо, так і у сукупності повністю підтверджують законність і обґрунтованість, заявлених позивачем вимог до відповідача ОСОБА_1 , оскільки вони підтверджують той той факт, що відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, яку він отримав в загальному розмірі 28 759,54 грн., що в результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості (Центральний апарат) та Пенсійним Фондом України було виявлено данні про те, що ОСОБА_1 в період з 01.11.2016 по 25.11.2016 перебував у цивільно-правових відносинах з ТОВ «М.Д.С.Лтд» (брав участь у зйомці фільму «БОБОТ» і отримав винагороду в розмірі 7000 грн., однак у встановленому в ч.2 ст.36 Закону №1533-ІІІ не надав центру зайнятості, де перебував на обліку по безробіттю ці відомості, що і стало підставою для стягнення з відповідача суми виплаченого йому забезпечення.

Окрім того, в судових засіданнях під час повторного розгляду справи відповідач ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він звертався до Дарницького районного центру зайнятості м.Києва за сприянням у працевлаштуванні, 27.07.2016 подавав заяву про надання статусу безробітного, 25.11.2016 року подав до Дарницького РЦЗ заяву з проханням здійснити йому одноразово виплату призначеної допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності. При цьому відповідач суду дав пояснення про те, що договір від 01.11.2016 року з ТОВ «М.Д.С. ЛТД» був укладений між ними на безоплатній основі, винагороди він не отримував. Посадовими особами ТОВ «М.Д.С. ЛТД» інформація про те, що він отримував винагороду була внесена помилково.

Твердеження відповідача в частині укладення з ТОВ «М.Д.С. ЛТД» договору на безоплатній основі, що винагороди за зйомку фільму він не отримував, спростовуються доказами, наданими позивачем, зокрема:Договором з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 від 01.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» та ОСОБА_1 (а.с.24-23); Додатком №1 до Договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 від 01 листопада 2016 року (а.с.24); Актом приймання-передачі надання послуг та прав №1 відповідно до Договору №01/11/08/2016 з виконавцем (актором) аудіовізуального твору від 25 листопада 2016 року (а.с.25); Наказом (розпорядження) Товариства з обмеженою відповідальністююністю «М.Д.С.Лтд» №МД000000022-д000000033 від 1 листопада 2016 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 01.11.2016 до 25.11.2016 (а.с.21); Наказом (розпорядження) Товариства з обмеженою відповідальністюю «М.Д.С.Лтд» №МД000000005-д000000033 від 25 листопада 2016 року про припинення трудового договору (контракту) зі ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.36 КЗпП (а.с.27), ксерокопії, яких були надані позивачу роботодавцем-Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД».

Зокрема у п.6.1 Договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 від 01.11.2016 р. встановлена винагорода та порядок розрахунків: винагорода Виконавця на надання Послуг відповідно до умов Договору та передачу (відчуження) Прав вказується в додатках до цього Договору та зазначається у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг та прав, Сторонами погоджено, що із суми винагороди Виконавця будуть нараховані та утриманні всі податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджету, які підлягають нарахуванню та утриманню у зв`язку з виплатою/отриманням такої винагороди відповідно до чинного законодавства України (а.с.20).

У п.3 Додатку №1 до Договору з виконавцем (актором) аудіовізуального твору №01/11/08/2016 від 01 листопада 2016 року зазначено, що винагорода Виконавця на надання Послуг відповідно до умов Договору та цього Додатку та передачу (відчуження) Прав на своє виконання та інші створенні Виконавцем в процесі надання Послуг за Договором та цим Додатком об`єкти авторського права та (або) суміжних прав складає 350 гривень 00 копійок за один повний знімальний день та сплачується на підставі відповідного акту приймання-передачі наданих послуг та прав Сторонами погоджено, що із суми винагороди Виконавця будуть нараховані та утриманні всі податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджету, які підлягають нарахуванню та утриманню у зв`язку з виплатою/отриманням такої винагороди відповідно до чинного законодавства України (а.с.24).

З Акту приймання-передачі надання послуг та прав №1 відповідно до Договору №01/11/08/2016 з виконавцем (актором) аудіовізуального твору від 25 листопада 2016 року у п. 2 зазначено, що винагорода, яку Компанія сплачує Виконавцю за надання послуг відповідно до Договору та Додатку №1 до Договору і передачу виключних прав на Виконання та на інші об`єкти права інтелектуальної власності, створені в процесі надання послуг за Договором, складає 7000 грн. (сім тисяч гривень) 00 копійок (а.с.25.

Наведені вище докази підписані сторонами, як Компанією-Товариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД» так і Виконавцем Змієвським М.Г. та скріплені печаткою товариства.

Наведеними вище нормами закону встановлено, що підставою припинення статусу безробітного, виплати допомоги по безробіттю та повернення допомоги по безробіттю є факт укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг), що було доведено позивачем під час судового розгляду справи та підтверджено належними та допустимими доказами, а сам факт отримання чи неотримання відповідачем коштів, в якості винагороди не змінює його обов`язку повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, чого не було зроблено відповідачем ОСОБА_1 .

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Окремо слід зазначити, що ухвала суду першої інстанції про скасування першого заочного рішення від 29 січня 2018 року була винесена 30 травня 2019 року, оскаржуване судове рішення ухвалено 23 вересня 2020 року, тобто повторно, справа переглядалася протягом 1 року 4 місяців і за цей період часу відповідач брав участь в судових засіданнях, надавав суду пояснення з приводу заявленого позову, правом подачі відзиву на позов не скростався і заяву про перенесеня розгляду справи на невизначену дату у зв`язку з службою ОСОБА_1 в Збройних силах України за контрактом було подано суду 14.09.2020 перед закінченням судового розгляду справи, коли позиції сторін були вислуханні судом, тому підстав для зупинення провадження у суду першої інстанції не було, оскільки зібрані у справі докази дозволили суду встановити та оцінити обставини, які були предметом судового розгляду (а.с.178).

Надані представником відповідача до апеляційної скарги Договір, Додаток №1 до Договору та Акт приймання-передачі наданих послуг та прав №1 (а.с.231-242), які є другим примірником зазначених документів, виданих Виконавцю Змієвському М.Г. належним чином не заповнені, зокрема відсутній номер Договору, дата його укладення, зазначено тільки рік 2016, у Додатку №1 до Договору також відсутня дата його складення та не зазначено номер Договору, теж саме і в Акті приймання-передачі послуг та прав №1, тоді, як надані позивачем до позову зазначені документи були видані позивачу роботодавцем, тобтоТовариством з обмеженою відповідальністю «М.Д.С. ЛТД», з яким ОСОБА_1 укладав цей Договір, та, як зазначалось вище, сам факт отримання чи неотримання відповідачем коштів, в якості винагороди не змінює його обов`язку повідомити центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, чого не було зроблено відповідачем ОСОБА_1 і не спростовано доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, тоді, як доводи представника відповідача, викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга представника відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Оскільки судове рішення залишається без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: