ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4658/19 Номер провадження 22-ц/814/2053/21Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.,

секретаря Міщенко Я.О.,

за участі: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Лазоренка Р.В., відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Ульянова Р.А.,

розглянувши в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, - про виділення в натурі частки в домоволодінні, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, встановлення порядку користування земельною ділянкою, стягнення моральної шкоди

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, встановлення сервітуту та зобов`язання вчинити певні дії

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2021 року прийнятого під головуванням судді Предоляк О.С. в м. Кременчук, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду з даним позовом.

Просив виділити йому в натурі 17/25 частин в домоволодінні АДРЕСА_1 , в тому числі 2/25 частини в будинку позначеному літ. «А», встановити порядок користування земельною ділянкою в цьому домоволодінні, визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий 21.12.2006 року ОСОБА_2 та відшкодувати моральну шкоду.

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до районного суду із зустрічним позовом. Зазначав, що ОСОБА_2 є власником 8/25 частин цього будинку та просила збільшити її частку в спільній частковій власності за рахунок здійснених невід`ємних поліпшень майна та поділити домоволодіння по АДРЕСА_1 у відповідності до визначених судом часток в спільній частковій власності, шляхом виділу часток співвласників в натурі.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , припинивши право спільної часткової власності, а саме:

Виділено ОСОБА_2 в натурі в окремий об`єкт нерухомості на належні їй 8/25 частин домоволодіння та визнано за нею право власності на:

приміщення житлового будинку літ. А,А1,а1-а5, загальною площею 102,3 кв.м, що складається з :

-приміщення «І» площею 5,8 кв.м. (в прибудові літ. «а3»);

-санвузла «ІІ» площею 3,0 кв.м. (в прибудові літ. «а3»);

-тамбуру «1-1» площею 1,9 кв.м. (в прибудові літ. «а5»);

-кухні «1-2» площею 12,6 кв.м. (в прибудові літ. «а2»);

-передпокою «1-3» площею 9,7 кв.м.;

-кімнати «1-4» площею 15,1 кв.м.;

-кімнати «1-5» площею 6,6 кв.м.;

-кімнати «1-6» площею 6,9 кв.м.;

-кімнати «1-7» площею 13,8 кв.м. (в прибудові літ. «А1»);

-тамбуру «2-1» площею 2,1 кв.м. (в прибудові літ. «а4»);

-кухні «2-2» площею 7,1 кв.м. (в прибудові літ. «а1»);

-передпокою «1-3» площею 9,7 кв.м.;

-кімнати «2-3» площею 17,7 кв.м.;

по господарським будівлям та спорудам:

-1/2 частку сараю літ. В;

- сарай літ. З,з,зп;

-убиральню літ. І;

-літній душ літ. К;

-вигрібну яму ІІ;

- огорожу № 3;

-1/2 частку огорожі № 4;

-частину вимощення № 7.

Виділено ОСОБА_1 в натурі в окремий об`єкт нерухомості на належні йому 17/25 частин домоволодіння та визнано за ним право власності на:

приміщення житлового будинку літ. Б,б,Бп, загальною площею 95,6 кв.м, що складається з :

-коридору «1-1» площею 7,6 кв.м.;

-кімнати «1-2» площею 16,7 кв.м.;

-кімнати «1-3» площею 24,2 кв.м.;

-кімнати «1-4» площею 12,1 кв.м.;

-кімнати «1-5» площею 12,0 кв.м.;

-приміщення «1-6» площею 13,0 кв.м.;

-кухні «1-7» площею 10,0 кв.м. (в прибудові літ. «б»);

по господарським будівлям та спорудам:

-1/2 частку сараю літ. В;

-літній душ літ. Г;

- гараж літ. Ж;

-вигрібну яму літ. І;

-ворота № 1, 2;

-1/2 частину огорожі № 4;

-частину вимощення № 7.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості за зменшення 2/25 частки в правовстановлюючій долі в майні у розмірі 81059 грн. 20 коп.

Встановлено на користь ОСОБА_2 безоплатний сервітут для обслуговування та здійснення поточного ремонту житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 з боку кухні «1-2» на земельній ділянці, що знаходиться в користуванні ОСОБА_1 шириною 1 м, площею 9,0 м2 з влаштуванням хвіртки в огорожі № 4 ОСОБА_2 для проходу та обслуговування вказаної частини будинку відповідно до додатку № 3 до висновку експерта Шлапак С.Л. № 8/8-20 за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи, складеного 30.11.2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 2305 грн. 20 коп.

Рішення оскаржили позивач ОСОБА_1 та адвокат Ульянов Р.А. в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати частково та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 скасувати повністю, ухваливши в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Просить поділити в натурі спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами припинивши право спільної часткової власності, а саме: виділити ОСОБА_1 в натурі в окремий об`єкт нерухомості належні йому 17/25 частини домоволодіння та визнати за ним право власності на приміщення житлового будинку літ Б,б,бп, загальною площею 95,6 кв.м., що складається з: коридору «1-1» площею 7,6 кв.м; кімнати «1-2» площею 16,7 кв.м; кімнати «1-3» площею 24,2 кв.м; кімнати «1-4» площею 12,1 кв.м; кімнати «1-5» площею 12,0 кв.м; приміщення «1-6» площею 13,0 кв.м; кухні «1-7» площею 10,0 кв.м (в прибудові літ. «б»); по господарським будівлям та спорудам: 1/2 частку сараю літ. В; літній душ літ. Г; гараж літ. Ж; вигрібну яму літ. І; ворота № 1, 2; огорожу № 4; вимощення № 7. Приміщення квартири АДРЕСА_2 в житловому будинку літ А,А1,а1-а5 загальною площею 26,9 кв.м. що складається з: тамбуру «2-1» площею 2,1 кв.м. (в прибудові літ. «а4»), кухні «2-2» площею 7,1 кв.м. (в прибудові літ. «а1»), кімнати «2-3» площею 17,7 кв.м.

Виділити ОСОБА_2 в натурі в окремий об`єкт нерухомості на належні їй 8/25 частини домоволодіння та визнати за нею право власності на: приміщення житлового будинку літ. А,А1,а1-а5, загальною площею 72,7 кв.м., що складається з квартири АДРЕСА_3 : приміщення «І» площею 5,8 кв.м. (в прибудові літ. «а.3), санвузла санвузла «ІІ» площею 3,0 кв.м. (в прибудові літ. «а3»); тамбуру «1-1» площею 1,9 кв.м. (в прибудові літ. «а5»); кухні «1-2» площею 12,6 кв.м. (в прибудові літ. «а2»);передпокою «1-3» площею 9,7 кв.м.; кімнати «1-4» площею 15,1 кв.м.; кімнати «1-5» площею 6,6 кв.м.; кімнати «1-6» площею 6,9 кв.м.; кімнати «1-7» площею 13,8 кв.м. (в прибудові літ. «А1»); по господарським будівлям та спорудам:1/2 частку сараю літ. В; сарай літ. З,з,зп; убиральню літ. І; літній душ літ. К; вигрібну яму ІІ; огорожу № 3.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 21.12.2006 року, виданий згідно рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради в м. Кременчук Полтавської області на земельну ділянку площею 404 кв.м. для обслуговування житлового будинку літ. А по АДРЕСА_1 , кадастровий № :06:003:0354.

Виділити ОСОБА_1 для обслуговування виділеного в натурі окремого об`єкту нерухомості на належні йому 17/25 частини домоволодіння у житловому будинку літ. Б.,б,Бп, літ. А.,А1,а1-а5 з господарськими будівлями і спорудами земельну ділянку загальною площею 558 кв.м., що відповідає додатку № 2а до висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 93-16 від 07.12.2016 року.

Виділити ОСОБА_2 для обслуговування виділеного в натурі окремого об`єкту нерухомості на належні їй 8/25 частини домоволодіння у житловому будинку літ. А.,А1,а1-а5 з господарськими будівлями і спорудами земельну ділянку загальною площею 333 кв.м.

Встановити земельний сервітут площею 15 кв.м для проходу власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 до своєї частини будинку та земельної ділянки через земельну ділянку, яка виділяється ОСОБА_1 та встановити земельний сервітут площею 5 кв.м для обслуговування ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 своєї частини будинку на земельній ділянці, яка виділяється ОСОБА_2 .

Вважає, що районний суд при поділі домоволодіння безпідставно не застосував висновки експертно-технічного та земельно-технічного дослідження № 93-16 від 07 грудня 2016 року.

В частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди рішення суду не оскаржується.

Оскаржуючи рішення адвокат Ульянов Р.А. в інтересах ОСОБА_2 , просить змінити рішення в частині визначення суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , замість 81 059,20 грн. присудити до стягнення суму в розмірі 59243,20 грн., наводячи відповідний розрахунок. В іншій частині рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні його скарги.

У відзиві ОСОБА_1 викладене прохання щодо відмови в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 .

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з таких підстав:

Встановлено, що співвласниками домоволодіння з господарськими будівлями АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , якому належить 17/25 частини домоволодіння та ОСОБА_2 , якій належить 8/25 частин домоволодіння.

18.02.1998 року ОСОБА_4 дав письмовий дозвіл на переобладнання приміщень 1-2, 1-3, сіней літ. а в житлову кімнату та кухню. Виконавчим комітетом Автозаводської районної ради м.Кременчука надано дозвіл № 170 від 12.03.1998 року на здійснення житлової прибудови до будинку літ. А.

Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука від 08.02.2001 № 54 дозволено ОСОБА_2 виконати будівництво сараю погрібу розміром 5,50х3,00 м., тамбуру розміром 1,50х2,50 м, душу-вбиральні розміром 2,60х1,50 м. у домоволодінні ( т.1,а.с.131-137).

Після здійснення відповідних будівельних робіт загальна площа будинку літ. А,А1,а1-а5 збільшилась до 102,3 кв.м., житлова до 60,1 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорта на домоволодіння станом на 12.07.2017 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись до суду позивач за первісним позовом ОСОБА_1 просив виділити йому в натурі 17/25 частин в домоволодінні АДРЕСА_1 , в тому числі 2/25 частини в будинку позначеному літ. «А». На підтвердження можливості такого виділу надає висновок експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 93-16 від 07.12.2016 року.

Згідно висновку вказаної експертизи виділити в натурі 2/25 частин домоволодіння в житловому будинку, позначеному в технічному паспорті літ. «А», частина якого належить на праві власності ОСОБА_2 в суворій відповідності з розмірами ідеальних часток співвласників, не представляється можливим.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи позовні вимоги зустрічного позову, районний суд своє рішення мотивував тим, що висновок будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 8/8-20 від 30.11.2020 року є належним доказом у справі, оскільки запропонований варіант поділу житлових будинків, господарських будівель і споруд проведений з урахуванням договору конкретного користування домоволодінням від 04.01.1998 року та фактичного користування домоволодінням є найбільш прийнятним, при даному варіанті розподілу проводити переобладнання немає необхідності, так як житлові будинки фактично розділені, він є найменш обтяжливий для сторін. З огляду на вказане, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо поділу домоволодіння підлягають задоволенню, а позов ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з даним висновком.

Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Частиною третьою ст.358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами 1-2 ст.364 цього ж Кодексу співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Виходячи з наведеного, районний суд, вірно застосувавши також роз`яснення, що містяться в пунктах 6,7,11 постанови №7 від 04.10.1991 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», виважено та обгрунтовано здійснив розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1 , зважаючи на те, що в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, не допускаючи в майбутньому створення конфліктних ситуацій щодо користування спільним майном.

Згідно будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи частини домоволодіння співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на місцевості фактично відокремлені, огороджені парканом, мають окремі входи в зазначені частини. Присадибна земельна ділянка (кадастровий номер :06:003:0354) в частині домоволодіння ОСОБА_2 приватизована (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 659715 від 21.12.2006 р. Встановлений між співвласниками порядок користування відповідає договору конкретного користування домоволодіння від 04.01.1998 року ( т.1, а.с.216-240).

Між тим, вимоги уточненої позовної заяви ОСОБА_1 щодо виділення йому в будинку літ.А.А-1,а,а-1,а-2,а-3,а3л :кімнати 2-1 площею 10,9 кв.м, кухні 2-2 площею 5,2 кв.м та нежитлової прибудови площею 7,1 кв.м ( т.2, а.с.42-44) базувались на даних технічного паспорту на домоволодіння станом на 25 травня 2007р. (т.1,а.с.8-9).

Однак, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вийшовши за межі своїх позовних вимог, просить виділити йому приміщення квартири АДРЕСА_2 в житловому будинку літ А,А1,а1-а5 загальною площею 26,9 кв.м. що складається з: тамбуру «2-1» площею 2,1 кв.м. (в прибудові літ. «а4»), кухні «2-2» площею 7,1 кв.м. (в прибудові літ. «а1»), кімнати «2-3» площею 17,7 кв.м. ( т.2, а.с.93).

Відповідно до ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з наведеного, відсутні підстави для задоволення даних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на висновки експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження № 93-16 від 07.12.2016 року, так як вони спростовані висновками будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №8/8-20 від 30 листопада 2020р. із застосуванням діючих державних будівельних норм України та вірно оцінені районним судом відповідно до ст.ст.76-81,102,110 ЦПК України.

Твердження заявника про припинення його права власності на 2/25 часток домоволодіння суперечить предмету позовних вимог сторін щодо виділення в натурі частки в домоволодінні, що регулюється нормами ст.364 ЦК України.

Відносно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю від 21.12.2006 року на земельну ділянку площею 404 кв.м. для обслуговування житлового будинку літ. А по АДРЕСА_1 , кадастровий № :06:003:0354, колегія суддів зауважує, що позивачем не заявлено вимог про скасування рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради в м. Кременчук Полтавської області від 19.09.2006 року , на підставі якого виданий даний державний акт. Суду також не надано належних та допустимих доказів та не наведено в скарзі відповідних обгрунтувань безпідставності його видачі.

Між тим, відповідно до фактичного користування земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_1 , встановлено, що існує між співвласниками закріплений твердими межами у вигляді паркану та відповідає плану меж земельної ділянки № :06:003:0354, власником якої є ОСОБА_2 .

Вимога апеляційної скарги ОСОБА_1 , що базується на висновках експертного дослідження від 7 грудня 2016 року щодо встановлення земельного сервітуту площею 15 кв.м для проходу власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 до своєї частини будинку та земельної ділянки через земельну ділянку, яка виділяється ОСОБА_1 та встановлення земельного сервітуту площею 5 кв.м для обслуговування ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 своєї частини будинку на земельній ділянці, яка виділяється ОСОБА_2 , також спростовані висновками експертизи №8/8-20 від 30 листопада 2020р.

Щодо апеляційної скарги адвоката Ульянова Р.А. в інтересах ОСОБА_2 в частині визначення компенсації вартості за зменшення 2/25 частки в правовстановлюючій долі в майні у розмірі 81059 грн. 20 коп., колегія суддів не може прийняти розрахунки, наведені в ній, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, не надавались районному суду та є власними розрахунками представника, які не досліджувались судом першої інстанції .

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Ульянова Руслана Анатолійовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.10.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. Ю.Кузнєцова