Справа № 727/2840/21
Провадження № 2/727/1160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: Одовічен Я.В.

За участю секретарів: Семенишина І.Д., Філатової К.О.

Представника позивача:Пашніної А.В.

Представника відповідача:ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Посилався на те, що 24 травня 2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №2320001.

Відповідно до п.1.1 Договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua.

Вказаний договір було оформлено у порядку, передбаченому розділом 4 Правил. Згідно п.5.1 та п.5.2 Правил сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

На підставі укладеного договору, п.1.4, 1.6, 1.9, кредитодавець 24.05.2019 року перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 8000 гривень, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним до 23.06.2019 року включно.

Пунктом 1.6 Договору визначено ставки нарахування процентів: базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,28%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту - 3%.

Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника коштів, що підтверджується відповіддю ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 12.03.2021 року.

У зв`язку з неналежним виконанням умов договору, у ОСОБА_1 станом на 25.03.2021 року наявна заборгованість, яка складається з: 8000 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 4080 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом за базовою ставкою за один день користування кредитом 1,7 % за період з 25.05.2019 року по 23.06.2019 року; 3858 грн. 27 коп. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3% за період з 24.06.2019 року по 10.07.2019 року, нарахована у порядку ст.625 ЦК України; 644 грн. 80 коп. - інфляційні втрати за сумою кредиту, нараховані у порядку ст.625 ЦК України; 328 грн. 85 коп. - інфляційні втрати по процентам за користування кредитом, нараховані у порядку ст.625 ЦК України.

Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання кредиту №2320001 від 24.05.2019 року станом на 25.03.2021 року у розмірі 16911 грн. 92 коп.

Представником відповідача було подано відзив на позов. У відзиві представник позовні вимоги не визнав. Зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.12.2020 року у справі №727/6835/20 встановлено, що ОСОБА_1 договір не підписував. Зокрема, у розділі 8 Договору «Реквізити та підписи сторін» відсутній підпис позичальника. Таким чином, надана суду копія договору №232001 від 24.05.2019 року, в якій відсутній підпис позичальника, не відповідає вимогам належності, допустимості та достовірності доказів та не може бути прийнята до уваги судом. Отже, суду не було надано доказів перебування ОСОБА_1 у кредитних відносинах з ТОВ «Алекскредит».

Вважає, що вказана обставина має преюдиційне значення у даній справі.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою суду від 08.04.2021 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Також ухвалою суду від 17.08.2021 року за клопотанням представника позивача було витребувано докази.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у поданому до суду відзиві. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому способи захисту цивільного права та інтересів, зазначені в ст. 16 ЦК України.

Як було встановлено судом, 24.05.2019 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту №2320001 (а.с.9-14).

Відповідно до умов договору, невід`ємною частиною цього Договору є «Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua. За договором кредитодавець надає позичальнику кредит на інші споживчі цілі без додаткового забезпечення у розмірі та на умовах, визначених цим договором, у тимчасове, строкове, платне користування, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом й інші платежі у відповідності до умов договору в національній грошовій одиниці України - гривні.

Сума кредиту складає 8000 гривень.

Нарахування процентів за користування кредитом та пені здійснюється, виходячи з базової процентної ставки, акцій, програми лояльності кредитодавця, спеціальної процентної ставки по кредиту після спливу узгодженого строку повернення кредиту. У випадку виникнення заборгованості проценти за користування за період узгодженого строку повернення кредиту нараховуються, виходячи з базової процентної ставки, а поза межами цього строку - виходячи із спеціальної ставки, встановленої для періоду, що перевищує узгоджений строк повернення кредиту (п.1.5).

Ставки нарахування процентів і розмір пені за цим договором: базова процентна ставка за один день користування кредитом - 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом -1,28%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту - 3% (п.1.6).

Узгоджений строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 23.06.2019 року включно.

Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з цим Договором - https://alexcredit.ua/umovi, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись своїх обов`язків та виконувати їх (п.7.2).

Сторони підтверджують, що даний електронний договір, всі додатки до нього, додаткові угоди, Правила мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені у письмовій формі(п.7.3).

Сторони погоджуються, що у випадку порушення позичальником узгодженого строку повернення кредиту, його зобов`язання за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитними коштами, при цьому кредитодавець має право нараховувати, а позичальник повинен сплачувати до повного погашення заборгованості основну суму кредиту, проценти за користування кредитом, неустойку, які розраховуються відповідно до розділу 1 цього договору.

Сторони погодили, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця www.alexcredit.ua згідно зі ст.207, ст.639 ЦК України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом акцептування оферти (пропозиції укласти електронний договір), яка відповідно до п.2.25 https://alexcredit.ua/umovi містить усі істотні умови Договору, зразок факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, а також погодження позичальника щодо включення до цього договору інформації щодо наявності кредитного посередника, прізвища, ім`я, по-батькові позичальника, типу кредиту, мети отримання кредиту, порядку та умови надання кредиту, загального розміру кредиту, узгодженого строку повернення кредиту.(п.7.10).

Акцептування оферти здійснюється шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника.

Підписання кредитодавцем договору відбувається шляхом використання факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання (п.7.11).

У наданому суду примірнику кредитного договору наявне факсимільне відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця підпис. У реквізитах споживача ОСОБА_1 зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS2320001, місце проживання позичальника: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Даючи оцінку укладеному договору, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦКправочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із дослідженого судом договору про надання кредиту №2320001 від 24.05.2019 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як було встановлено судом, Договір про надання кредиту№2320001 від 24.05.2019 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний сторонами, відповідно до вимог ст.12 вказаного Закону,а сааме з боку кредитодавця за допомогою факсимільного відтворення аналога підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця, нанесених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатору (PS2320001), та за правовими наслідками прирівнюєтьсядо договору, укладеного уписьмовій формі.

З цих підстав суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що при укладенні кредитного договору не дотримано письмової форми договору та вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Із копії вказаного договору видно, що ОСОБА_1 як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу персональні дані відповідно до п. 7.10 договору, а саме ПІБ, РНОКПП, місце проживання, телефон, e-mail, дані паспорта, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора.

Обставини щодо неправомірного заволодіння та використання позивачем персональними даними, вибуття з володіння відповідача паспорта, РНОКПП, телефона ОСОБА_1 не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Даючи оцінку аргументам представника відповідача щодопреюдиційного значення у даній справі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.12.2020 року у справі №727/6835/20, яким встановлено, що у розділі 8 Договору «Реквізити та підписи сторін» відсутній підпис позичальника, а отже копія договору №232001 від 24.05.2019 року, в якій відсутній підпис позичальника, не відповідає вимогам належності, допустимості та достовірності доказів, суд виходить із наступного.

Положеннями ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Як було встановлено судом, у справі №727/6835/20 було ухвалено заочне рішення, а отже ТОВ «Алекскредит», яке було відповідачем у справі, не брало участі у справі при ухваленні преюдиціального рішення, обставини щодо укладення договору про надання кредиту №2320002 від 24.05.2019 року в електронній формі ОСОБА_1 суду не повідомлялись, їм не було надано оцінки, а тому обставини, встановлені рішенням суду від 18.12.2020 року можуть бути у загальному порядку спростовані.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою ТОВ ФК «Вей ФОР ПЕЙ» №4618-ВП від 12.03.2021 року, із змісту якої видно, що товариством було здійснено за дорученням ТОВ «Алекскредит» переказ коштів 24.05.2019 року на суму 8000 гривень, маска картки НОМЕР_3 , код авторизації 188376, номер транзакції в системі WayForPay - 9 (а.с.28).

Крім того, факт надання відповідачу кредитних коштів підтверджується відповіддю АТ «Альфа-Банк» від 07.09.2021 року, що була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів. Згідно вказаної відповіді вбачається, що отримувачем грошових коштів в сумі 8000 гривень (номер транзакції 9), перерахованих 24.05.2019 року на банківську картку № НОМЕР_4 є ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що транзакція проведена в не операційний час 24.05.2019 року на суму 8000 гривень була зарахована на рахунок 27.05.2019 року (а.с.113).

Факт реєстрації заявки позичальника на отримання позики на сайті кредитодавця, проведення перевірки дійсності банківської платіжної картки позичальника та ухвалення кредитодавцем рішення про надання позики у заявленому розмірі підтверджується наявними у справі доказами, зокрема довідкою послідовності дій ТОВ «Алекскредит» від 25.03.2021 року (а.с.27).

Перевіривши вимогу позивача в частині стягнення основних та додаткових процентів за користування позикою за період з 25.05.2019 року по 23.06.2019 року в сумі 4080 грн. 00 коп., а також за період з 24.06.2019 року по 10.07.2019 року в сумі 3858 грн. 27 коп., суд виходить із наступного.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Так, за умовами укладеного сторонами договору про надання кредиту №232001 від 24.05.2019 року ТОВ «Алекскредит», як фінансова установа, надало позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику у повному обсязі 23.06.2019 року.

Таким чином, кредитодавець ТОВ «Алекскредит» відповідно до статті 1048 ЦК України має право на стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 23.06.2019 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що позивачем також визначена до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою в сумі 3858 грн. 27 коп. за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3%, включає період з 24.06.2019 року по 10.07.2019 року, який виходить за межі строку кредитування.

Оскільки після закінчення строку кредитування у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, тому заявлена позивачем ТОВ «Алекскредит» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках в сумі 3858 грн. 27 коп. за спеціальною процентною ставкою за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту 3%, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначене позовні вимоги ТОВ «Алекскредит» про індексацію грошового зобов`язання підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а також враховуючи вимоги ст.530 ЦК України, приходить до висновку, що позов ТОВ «Алекскредит» є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», яке розташоване в м. Дніпро вул. Якова Самарського, 12А, заборгованість за договором про надання кредиту №2320001 від 24.05.2019 року, у розмірі 13053 грн. 65 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» понесені судові витрати у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено у п`ятиденний термін.

Суддя Одовічен Я.В.