Єдиний унікальний номер 243/2161/21
Номер провадження 22-ц/804/2379/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 243/2161/21

Номер провадження 22-ц/804/2379/21

15 вересня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Мальованого Ю.М., Халаджи О.В.,

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін в м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментам на утримання дитини,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року, яке складено суддею Агеєвою О.В. в м. Слов`янську в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

05 березня 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості по аліментам на утримання дитини.

В обгрунтовання позову зазначив, що з нього рішенням суду від 28.08.2006 року були стягнути аліменті у розмірі ? частини на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Працював він періодично, тому в нього накопичилась заборгованість у розмірі 57 658, 50 гривень, яку він просить зменшити до 10 000 гривень.

Просить врахувати, що в наступний час не працює, крім того, рішенням суду від 12 листопада 2020 року з нього стягнути аліменти на утримання сина у розмірі ? частини на час його навчання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року позовні вимогі залишені без задоволення у повному обсязі.

Суд виходив із того, що позивачем не доведено факту погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру заборгованості по аліментам.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати й винести нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Наполягає на тому, що він викликався судом у судове засідання, був позбавлений можливості надати пояснення.

Докази, яки їм готувались він бажав подати у підготовчому судовому засіданні, на яке його не запоросили.

Наполягає на тому, що заборгованість з аліментів у розмірі 67658, 50 гривень накопичилась тому, що працював він періодично та не завжди мав заробіток. Тому суд міг зменшити цю заборгованість до 10 000 гривень.

На сьогоднішній день він не працює, з нього стягнуті аліменти у розмірі ? доходу на період навчання сина ОСОБА_3 . Крім того, він допомогає своїй матері та сплачує платежі за користування комунальними послугами.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до апеляційного суду не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 57 658, 50 гривень, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

28 лютого 2006 року на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області видано виконавчий лист № 2-710 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , щомісячно у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30%-50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 січня 2006 року, що підтверджується листом Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 25 січня 2021 року за вих. № 5015.

У боржника ОСОБА_1 утворилась заборгованість з уплати аліментів на день повноліття дитини у сумі 57658,50 гривень.

Наявність заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним виконавчим листом підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам АСВП №-8928294 від 14 грудня 2020 року, з якої також вбачається, що позивачем аліменти сплачувались несвоєчасно та не в повному обсязі.

Згідно зі ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, яка має суттєве значення.

Тобто підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Судом першої інстанції в повній мірі були враховані положення ст.197 СК України та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З таким рішенням погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки позивач не посилається, відповідно не надає доказів про те, що він страждає на тяжку хворобу або є інши обставини, яки мають суттєве значення.

Обставини, на які посилається позивач у позові (допомога матері, сплата комунальних послуг, стягнення з нього аліментів на навчання) не мають суттєвого значення в розумінні ст.197 СК України.

Аналогічна позиція, щодо оцінки «обставин, що мають суттєво значення» в контексті ст.197 СК України, висловлена й в постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 177/1090/18, провадження № 61-7448св20.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною восьмою Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Тобто, піклуючись про свої права позивач по справі забуває про перелічені вище права своєї дитини, та свої обов`язки щодо забезпечення цих прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не запрошувався судом у судове засідання, був позбавлений можливості надати пояснення, докази, яки їм готувались він бажав дати у підготовчому судовому засіданні, на яке його не запросили, апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Всі докази, які позивач бажав надати до суду їм долучені до позову (а.с.5-14).

До апеляційної скарги їм не надано жодних «доказів» які він був «позбавлений» можливості надати суду першої інстанції.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 запрошувався та отримав судову повістку, що підтверджено поштовим повідомленням на а.с.22, а судовий розгляд справи відповідно до ухвали суду від 11 березня 2021 року було проведено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.17).

Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню за доводами, викладеними в апеляційної скарзі, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2021 року залищити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів справи 16 вересня 2021 року.

Судді: