Справа №489/757/21
Провадження №2/489/1179/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
31 серпня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про повернення безпідставно набутих коштів
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 7174 грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. Мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2017 року постановою Управління ДАБІ в Миколаївській області № 112 її визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. 06 вересня 2019 року вона звернулася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ДАБІ в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування вищевказаної постанови. Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2019, залишену без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019, оскаржувану постанову Управління ДАБІ у Миколаївській обл. № 112 від 25.09.2017, скасовано. Згідно довідки Вознесенського міськрайонного відділу ДВС № 9046 від 26.12.2019, на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження № 55165232 з виконання вищевказаної постанови. Станом на 01.12.2019 утримано: виконавчий збір - 680,00 грн., витрати на проведення виконавчих дій - 151,00 грн., борг 6343,52 грн., залишок 456,48 грн. З її пенсії утримано всього 7174,32 грн. Вказані кошти підлягають поверненню, оскільки постанова, на підставі якої було відкрито виконавче провадження, скасована. У лютому 2020 року вона звернулася до Управління державної казначейської служби з заявою про повернення безпідставно стягнених грошових коштів, проте, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документа, відповідно до якого здійснюється повернення коштів.
Ухвалою суду від 12.02.2021, позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 02.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення сторін про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Постановою Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 112 по справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2017, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.
Статтею 1 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
17 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Долженко А.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55165232 з примусового виконання постанови № 112 від 25.09.2017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області штраф у розмірі 6800,00 грн.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2019, скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 112 від 25.09.2017 винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2019, рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.10.2019 залишено без змін.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальні підстави виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: 1) набуття або збереження майна; 2) набуття або збереження майна за рахунок iншої особи; 3) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала (правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 14.04.2020 року у справі №495/2442/16-ц).

Позивачка в своєму позові зазначає, що станом на 01.12.2019 з її пенсії утримано по виконавчому провадженні № 55165232: виконавчий збір - 680,00 грн., витрати на проведення виконавчих дій - 151,00 грн., борг 6343,52 грн., залишок 456,48 грн., всього 7174,32 грн.

Згідно довідки Управління ПФУ ГУ ПФУ в Миколаївській обл.. (м. Вознесенськ) від 10.02.2020 за вих. № 196/27, з пенсії ОСОБА_1 утримано (відраховано) 7174 грн. 32 коп.

Відповідно до довідки Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області від 26.12.2019 за вих. № 9046, станом на 01.12.2019, з ОСОБА_1 утримано по виконавчому провадженні № 55165232: виконавчий збір 680,00 грн.; витрати на проведення виконавчих дій 151,00 грн.; борг 6343,52 грн.; залишок 456,48 грн.

ОСОБА_1 звернулася до Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області з заявою про повернення безпідставно набутих грошових коштів внесених по виконавчому провадженні № 55165232.

З листа Управління державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області від 26.02.2020 за вих. № 06-06-06/207, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про повернення грошових коштів за відсутності документа, відповідно до якого здійснюється повернення/стягнення коштів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до довідки Управління ПФУ ГУ ПФУ в Миколаївській обл.. (м. Вознесенськ) від 10.02.2020 за вих. № 196/27, з пенсії ОСОБА_1 за період з березня 2018 року по листопад 2019 року утримано (відраховано) 7174 грн. 32 коп.

Враховуючи, що грошові кошти у розмірі 7174,32 грн. були набуті відповідачем на виконання постанови Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 112 від 25.09.2017, яка на той час була чинною, тобто не безпідставно, а тому суд приходить до висновку про недоведеність позивачем наявності передбаченої ч. 1 ст. 1212 ЦК України умови для стягнення зазначених грошових коштів з відповідача як безпідставно набутих.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, позивачка не позбавлена права на звернення до Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про повернення грошових коштів по виконавчому провадженню № 55165232 у зв`язку з скасуванням виконавчого документу, на підставі якого було відкрито вказане виконавче провадження.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з його безпідставністю та невірно обраного способу захисту.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про повернення безпідставно набутих коштів відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, , юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61, оф. 12.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «15» вересня 2021 року.