ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 635/4455/19

провадження № 22-ц/818/635/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Гришиної А.О.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору),

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року в складі судді Назаренка О.В.,

у с т а н о в и в :

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

13 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання недійсним договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

21 січня 2020 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про витребування доказів та призначення по справі судово - технічної (фізико - хімічної) експертизи, проведення якої просила доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса.

Клопотання мотивовані тим, що 01 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування, відповідно до умов якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар: меблі для дитячої кімнати сіро-коричневого кольору, що складаються з письмового столу з полицями, пеналу і шафи-купе з дзеркальними дверима; спальний гарнітур, що складається з двоспального ліжка модель «Лючия», виготовленого ФОП ОСОБА_6 , двох тумбочок до ліжка, кольору текстури дубу, шафи-купе, кольору текстури дубу, на чотири відділення, три з яких закриваються дверима із зображенням Венеції; туалетного столику дерев`яного, кольору текстури дубу, з дзеркалом і двома полицями; овального дзеркала на дерев`яній ніжці коричневого кольору на колесах; м`який гарнітур «Gustavo», кольору світлий беж, виготовлений меблевою фабрикою «Grand», що складається з дивану, крісел, банкетки; м`який гарнітур «Севілья», кольору «капучино», виготовлений компанією «Вінтаж», що складається з кутового дивану, крісла, плетеного журнального столику зі скляною столовницею напівкруглою, трьох секційною, дерев`яною підставкою під телевізор, коричневого кольору; дерев`яні меблі для вітальні, колір «горіх», що складаються з кутової шафи - серванта, шафи для книжок, каміну, підставки під телевізор, двох декоративних підставок для квітів, журнального столу; меблі для столової, що складаються з дерев`яного обіднього столу, колір «горіх», і восьми дерев`яних стільців, колір «горіх», з м`якою текстильною оббивкою кольору «кава з молоком», стілець з дерев`яними ніжками кольору світлий беж; ЖК- телевізор Samsung чорного кольору; вертикальна морозильна камера «SHAIGE» class А, модель F 100, білого кольору.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року (яке набрало законної сили 07 червня 2017 року) стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 3 727 500,00 грн, що станом на 30 серпня 2016 року еквівалентно 150 000,00 доларів США, один відсоток річних від простроченої суми у розмірі 11 888,02 грн, судові витрати в розмірі 6890,00 грн, в рівних долях по 3445,00 грн з кожного. На підставі даного рішення видано виконавчий лист, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2017 року, в рамках якого описано і арештовано рухоме майно, що є предметом договору дарування. Зазначає, що подаючи позов про визнання договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним, ОСОБА_3 з метою уникнення виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року уклав договір дарування, передавши право власності на нерухоме майно своєму синові ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи просили витребувати у відповідачів оригінал договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та призначити по справі судово - технічну (фізико - хімічну) експертизу. Оскільки у позивача є сумніви щодо законності виготовлення договору дарування, необхідно з`ясувати наступні питання:

-Чи виготовлені рукописні підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на а. с. 3 договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між цими особами?

-Чи можна встановити відносну давність виготовлення документа договору дарування (встановлення відповідності дати, зазначеної на документі, періоду часу нанесення на нього фарби копіювальної та друкарської техніки або підпису), укладеного між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) 01 серпня 2014 року?

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оригінал договору дарування від 01 серпня 2014 року.

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової технічної (фізико-хімічної) експертизи договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Призначено у справі судово - технічну (фізико-хімічну) експертизу договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На вирішення експертів поставлено такі питання:

-Чи виготовлені рукописні підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на а. с. 3 договору дарування від 01 серпня 2014 року, укладеного між цими особами, у той час, яким датований документ 01 серпня 2014 року?

-Чи можна встановити відносну давність виготовлення документа договору дарування (встановлення відповідності дати, зазначеної на документі, періоду часу нанесення на нього фарби копіювальної та друкарської техніки або підпису), укладеного між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдарований) 1 серпня 2014 року?

Проведення експертизи доручено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована необхідністю витребування оригіналу договору дарування для проведення судово-технічної (фізико-хімічної) експертизи, тобто для з`ясування обставин, що мають значення для справи, та ухвалення законного рішення.

08 жовтня 2020 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, клопотання повернути без розгляду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлені клопотання є різновидом заяв з процесуальних питань і відповідно до вимог пункту п`ятого частини першої статті 183 ЦПК України у заявах з процесуальних питань обов`язково зазначаються підстави заяви. Відповідно до частини четвертої статті 183 ЦПК України наслідки відсутності такого мотивування прямо передбачені законом, а саме: суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Зазначає, що судом першої інстанції порушено норму частини другої статті 102 ЦПК України, якою визначено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Експертиза застосовується для доведення саме тих обставин, які не можна встановити іншими засобами. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. Тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до частин першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Частиною першою статті 105 ЦПК України встановлено вичерпний перелік обов`язкового призначення експертизи судом за клопотанням хоча б однієї із сторін, а саме - якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є визнання договору дарування недійсним.

Заявляючи клопотання про призначення у справі судово - технічної (фізико-хімічної) експертизи, ОСОБА_1 посилався на те, що незважаючи на те, що договір дарування було підписано сторонами 01 серпня 2014 року, він вважає його підробленим, таким, що підписаний «заднім числом», тому призначення експертизи має вирішальне значення для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи та дослідження обґрунтованості його вимог.

Задовольняючи клопотання позивача, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що можливе підроблення підписів сторін договору не є предметом позову.

Крім того, питання які пропонує заявник, не пов`язані із певними обставинами про які зазначають сторони, у зв`язку з чим ці питання не відповідають вимозі статті 77 ЦПК про належність доказу. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За таких обставин призначення по справі судово-технічної (фізико-хімічної) експертизи не сприятиме реалізації завдань цивільного судочинства, оскільки виходячи з підстав і предмету позову висновки такої експертизи в контексті спірних відносин не матимуть правового значення.

Крім того, статтями 251, 252 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до імперативних приписів частини третьої статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Отже, витребування доказів та призначення експертизи не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 вказано, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушує право сторін на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово - технічної (фізико-хімічної) експертизи.

Оскільки правові підстави для призначення по справі судово технічної (фізико - хімічної) експертизи відсутні, то підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме - оригіналу договору дарування, укладеного 01 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376 п.п. 1,4 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та призначення по справі судово-технічної (фізико - хімічної) експертизи залишити без задоволення, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В. Бурлака

О.М. Хорошевський