Справа № 195/1105/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
20.09.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Дєєвій Ю.С.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товарна біржа Українська про визнання права власності на нерухоме майно,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.
Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 липня 1999 року між позивачем за її колишнім прізвищем « ОСОБА_3 », та ОСОБА_2 , як членами Української Товарної біржі згідно п.2.1. Статуту та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», було укладено біржовий договір купівлі - продажу нерухомості (8/17 частини житлового будинку), розташованого в АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
На виконання умов вказаного договору, в день підписання договору, позивач повністю сплатила вартість придбаного нею майна. Відповідач отримав від неї грошові кошти та передав житловий будинок у її володіння та користування.
В нотаріальному порядку, згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 року), Договір посвідчено не було. Однак сторони умови Договору виконали.
З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомості, позивач являється власником придбаного ОСОБА_4 , вільно володіє ним та користується.
Щодо реєстрації права власності на будинок вона звернулася до державного реєстратора, який оглянув зазначений договір купівлі продажу і звернув увагу, що договір нотаріально не посвідчено. Відповідно провести державну реєстрацію права власності на будинок неможливо.
Про обов`язковість нотаріального посвідчення біржового договору вона раніше була необізнаною, так як в тексті вказаного договору зазначено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»).
На сьогоднішній день відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в теперішній час, тому і виникла необхідність звернення з відповідним позовом до суду.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження , суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.
27 липня 1999 року між позивачем за її колишнім прізвищем « ОСОБА_3 », та ОСОБА_2 , як членами Української Товарної біржі згідно п.2.1. Статуту та ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», було укладено біржовий договір купівлі - продажу нерухомості (8/17 частини житлового будинку), розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.6).
Відповідно до умов, укладеного в письмовій формі, договору купівлі-продажу майна, позивач придбала Об`єкт Нерухомості житловий будинок.
В нотаріальному порядку, згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 року), Договір посвідчено не було. Однак сторони умови Договору виконали.
З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомості, позивач являється власником придбаного ОСОБА_4 , вільно володіє ним та користується. КП Томаківським БТІ «ДОР» виготовлено технічний паспорт на зазначений Об`єкт Нерухомості (а.с.8-9), з якого слідує, що житловий будинок з будівлями та спорудами не перебуває в аварійному стані придатний для використання за призначенням. Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності на теперішній час вартість його складає 52 700,00 грн. 9а.с.13).
Її прав власника ніхто не оспорює. Але відповідно до норм ст. 657 діючого Цивільного Кодексу України, позивач не має змоги вільно розпорядитися належним їй нерухомим майном, так як договори купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Відповідно провести державну реєстрацію права власності на будинок неможливо.
Про обов`язковість нотаріального посвідчення біржового договору вона раніше була необізнаною, так як в тексті вказаного договору зазначено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»).
Після купівлі будинку позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 (а.с.11).
Зазначені та належні докази підтверджують те, що між нею та відповідачем були досягнуті домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу нерухомості та відбулося повне виконання між ними договору.
Відповідно до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним».
Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».
Згідно ст. 392 ЦК України: «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивача просить суд не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268, 274, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд
Позов за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа- Товарна біржа Українська (м.Запоріжжя, вул. Комсомольська, 30, кім.201) про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_8 право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами згідно експлікації до плану технічного паспорта виготовленого 07.06.2021 року КП «Томаківське БТІ» «ДОР»: житловий будинок загальною площею 58,50 кв. м.; житловою площею 15,20 кв. м.; згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: Житловий будинок «А» площа основи 80,0 кв. м., Сарай «Б» площа основи 20,0 кв. м., Погріб «Е» площа основи 3,4 кв.м., Вбиральня «Е» - 1 шт., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно припинити та погасити в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер нерухомого майна: 608929, 8/17 часток в приватній спільній частковій власності за ОСОБА_8 .
Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Згідно ч 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення - 24.09.2021 року.
Суддя: Л. А. Кондус