07.09.2021 Справа № 756/1627/20
Справа пр. № 2/765/3260/20
ун. № 756/1627/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Колесник А.В.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_9,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 .

28 вересня 2019 року на Північному мосту в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi 100, д.н.з. НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_4 , автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , під кермуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Mazda 626 д.н.з. НОМЕР_3 , яким кермував ОСОБА_6 . Пригода відбулась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі.

У результаті зіткнення автомобіль Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу, склала 217332,26 грн, у тому числі величина втрати товарної вартості - 27697,26 грн, що підтверджується звітом про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, складеним фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 . За складення цього звіту позивач сплатив

2500,00 грн. На відновлення свого автомобіля ОСОБА_3 витрачено 195688,10 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Audi 100, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована не була, а тому Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) здійснило відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_3 пошкодженням його автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 130000,00 грн.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача збитки у сумі 93385,36 грн (195688,10 грн + 27697,26 грн - 130000,00 грн = 93385,36 грн), витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 2500,00 грн. Також ОСОБА_3 просив суд компенсувати йому сплачений ним судовий збір у сумі 958,85 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 18515,60 грн.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_3 , в якому не погодився з сумою збитків, визначених фізичною особою - підприємцем

ОСОБА_7 у звіті про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, заперечував проти стягнення з нього величини втрати товарної вартості автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 27697,26 грн. Також ОСОБА_4 у відзиві заперечував проти компенсації позивачеві витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 18515,60 грн.

Залучене судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, МТСБУ пояснення щодо позову чи відзиву до суду не подало.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року провадження у справі було зупинене на час проведення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 22 червня 2021 року провадження у справі судом було поновлене.

У судовому засіданні 31 серпня 2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя з мотивів, наведених у позовній заяві. Також представник ОСОБА_3 просив компенсувати його довірителеві витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач та його представник у судове засідання 31 серпня 2021 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, подали до суду клопотання, в якому просили суд відкласти розгляд справи, проте доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання до суду не подали.

За таких обставин, ураховуючи приписи ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник третьої особи МТСБУ в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності її представника до суду не подала.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

28 вересня 2019 року на Північному мосту в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi 100, д.н.з. НОМЕР_2 , яким кермував ОСОБА_4 , автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , під кермуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Mazda 626 д.н.з. НОМЕР_3 , яким кермував ОСОБА_6 . Пригода відбулась у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі (а. с. 91-93).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2019 року у справі № 756/13480/19 ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 4).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 28 вересня 2019 року за участю автомобілів Audi 100, д.н.з. НОМЕР_2 , Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , та Mazda 626 д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 .

Унаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а такожвитрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

У звіті про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, складеному фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 , зазначено, що витрати на відновлювальний ремонт Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , складають 217332,26 грн, з яких величина втрати товарної вартості становить 27697,26 грн (а. с. 7-30).

На замовлення МТСБУ фізична особа - підприємець ОСОБА_7 підготував звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу, від 22 жовтня 2019 року № 87/10/19.

У цьому звіті вказано, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 182289,20 грн (а. с. 101-117).

Для усунення суперечностей щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача суд за клопотанням представника відповідача призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 11 червня 2021 року

№ 36023/20-54, складеним експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копилом С.В., вартість збитку, заподіяного власнику автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 218954,11 грн. Експертом розраховано розмір збитку з урахуванням величини втрати товарної вартості у розмірі 25006,81 грн (а. с. 141-150).

Відповідно до п. 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/209 (далі - Методика) вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків) (постанова Верховного Суду від 14 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17.

Величина втрати товарної вартості - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу (п. 1.6 Методики).

Величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження колісного транспортного засобу і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті

(п. 8.6 Методики).

У п. 8.6.2 Методики перелічені випадки, коли величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу не нараховується. Так, зокрема не нараховується величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу, якщо він раніше був аварійно пошкоджений.

П. 1.6 Методики визначено, що аварійне пошкодження - будь-які пошкодження, крім експлуатаційних, особливістю яких є механізм їх утворення внаслідок контактування зі сторонніми об`єктами, у тому числі вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїжджій частині, що призвело до деформації чи руйнування і відповідно до необхідності ремонту чи заміни складника, або контактування з агресивним середовищем, що призвело до необхідності ремонту (заміни) складника. Події, що призвели до аварійних пошкоджень, як правило, потребують інформування про них відповідних державних органів згідно із законодавством.

Експлуатаційне пошкодження - пошкодження, що утворилося внаслідок експлуатації колісного транспортного засобу й обумовлене його експлуатаційним зносом (зміною первісних властивостей) та умовами експлуатації. До експлуатаційних пошкоджень належать прості деформації складових частин кузова, кабіни, що характеризуються плавними формами, легко піддаються ремонту та розташовані у легкодоступних місцях, які виникли в процесі експлуатації колісного транспортного засобу, сколювання лаку пофарбованого покриття (далі - ЛФП) на лицьових поверхнях кузова, пошкодження ЛФП внаслідок тертя з ущільнювачами. Загальна площа деформації (деформацій) не повинна перевищувати 1,0 дм2. До експлуатаційних пошкоджень у вигляді простої деформації складових кузова, кабіни колісного транспортного засобу належать деформації, які виникли від тиску будь-яких предметів чи тіла людини (вм`ятини від рук, від падіння граду, каштанів і подібних за розмірами і масою предметів, від дрібних камінців під час руху колісного транспортного засобу тощо).

Відповідач зазначив, що величина втрати товарної вартості автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , не повинна нараховуватись при визначенні вартості матеріального збитку, позаяк цей транспортний засіб був раніше аварійно пошкоджений. Однак доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять. Описані у протоколі технічного огляду колісного транспортного засобу від 10 жовтня 2019 року пошкодження відносяться до експлуатаційних, а не до аварійних пошкоджень (а. с. 11).

Отже, експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз

Копил С.В. правомірно урахував при визначенні розміру збитку, заподіяного власнику автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , величину втрати товарної вартості у розмірі 25006,81 грн.

Ураховуючи наведене, суд для визначення розміру збитків, спричинених ОСОБА_3 пошкодженням його автомобіля Kia Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи від 11 червня 2021 року

№ 36023/20-54, складений експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Копилом С.В.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тлумачення ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про компенсацію збитків є заподіяння їх іншій особі.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, чи її роботодавцем, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П. 39.2.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Audi 100, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована не була, потерпілий ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

(а. с. 122).

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ, керуючись розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 09 квітня 2019 року № 538 "Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до наказу від 22 січня 2020 року № 712 сплатило потерпілому 130000,00 грн на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 120, 121, 123).

За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди) та потерпілого (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц).

Системний аналіз п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 22, абз. 3 ч. 1

ст. 988, ст. ст. 1166, 1172, 1188, 1192, 1194 ЦК України, п. п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу (або страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування) має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди не була застрахована, а МТСБУ сплатило потерпілому кошти на відшкодування заподіяної шкоди, але їх розміру не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди МТСБУ, то в такому разі майнова шкода у тому числі величину втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Зважаючи на те, що МТСБУ відшкодувало ОСОБА_3 шкоду, завдану пошкодженням його транспортного засобу, у сумі 130000,00 грн, стягненню з

ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягають збитки у сумі

88954,11 грн (218954,11 грн - 130000,00 грн = 88954,11 грн).

Водночас суд приходить до висновку про необхідність відмовити

ОСОБА_3 у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 2500,00 грн, позаяк при визначенні розміру збитку, спричиненого позивачеві пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіля, суд не прийняв до уваги звіт про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу

від 29 жовтня 2019 року № 94/10/19, складений фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правової допомоги

від 23 жовтня 2019 року № 033, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом

Пустовим Б.В., та додатки до нього, зокрема акт приймання-передачі послуг від 04 лютого 2020 року, а також квитанцію до прибуткового касового ордера від 24 жовтня 2019 року

№ 043/19, що засвідчує оплату позивачем послуг з правничої допомоги у сумі 18515,60 грн (а. с. 74-79).

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, з відповідача ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 889,54 грн та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 17117,17 грн (88954,11 грн / 95885,36 грн х 18515,60 грн = 17117,17 грн).

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) збитки у сумі

88954 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 11 (одинадцять) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) судовий збір у сумі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17117 (сімнадцять тисяч сто сімнадцять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2021 року.