ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року (ухвалене суддею Тімошенко Н.В., відомості щодо дати складення повного тексту судового рішення відсутні) у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів, визнання пунктів кредитного договору недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору.

Позовна заява мотивована тим, що 18 жовтня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 50010886, відповідно до умов якого товариство надало відповідачеві кредит у сумі 113 125,29 грн, що в еквіваленті станом на дату укладання договору становить 13 802,50 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки «VW», модель «Golf Variant VI», кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 390 куб. см, рік випуску - 2013.

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 19 жовтня 2013 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу №50010886, за яким відповідач передав в заставу автомобіль марки «VW», модель «Golf Variant VI», кузов № НОМЕР_1 .

Зазначало, що 24 вересня 2014 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладений договір про внесення змін/додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 18 жовтня 2013 року №50010886. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2. додаткової угоди, ТОВ «Порше Мобіліті» надало відповідачу додатковий кредит у сумі, еквівалентній у гривні 6 150,40 дол. США. Цільове призначення додаткового кредиту - сплата страхових платежів. Згідно з пунктом 1.10.1 цієї додаткової угоди надання додаткового кредиту здійснюється починаючи з дати укладення цієї додаткової угоди, додатковий кредит надається рівними частинами щомісячно.

Також сторони домовилися підписати графік погашення кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, та внести відповідні зміни в договір застави транспортного засобу протягом 10 днів з дня укладення додаткової угоди. Відповідно до пункту 1.3.1 загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником за кредитом та додатковим кредитом, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі за кредитом та додатковим кредитом відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Згідно з пунктом 1.4.3 статті 1 загальних умов кредитування, до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту. У разі якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до настання відповідного строку сплати платежу за кредитом звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів за кредитом.

Вказувало, що 16 жовтня 2014 року ТОВ «Порше Мобліті» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредиту та суми заборгованості в розмірі 213 226,91 грн, що складається із: дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 149 675,71 грн, несплачених чергових платежів у сумі 21 363,76 грн, штрафних санкцій у сумі 4 649,37 грн, витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості, в сумі 1 789,59 грн, штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 3 5748,48 грн.

Вказана вимога отримана особисто позивачем 24 жовтня 2014 року, але не виконана.

25 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О. С. виданий виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на автомобіль, а кошти, отримані від реалізації заставного майна, направити на погашення загальної суми заборгованості в розмірі 213 226,91 грн, що складається з: дострокового повернення невиплаченої суми кредиту у розмірі 149 675,71 грн; несплачених чергових платежів у сумі 21 363,76 грн; штрафних санкцій у сумі 4 649,37 грн; витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості, у сумі 1 789,59 грн; штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 35 748,48 грн.

Вказувало, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2015 року позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маринець О.С. 25 лютого 2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 197, щодо звернення стягнення на автомобіль марки «VW», модель «Golf Variant VI», 2013 року випуску, реєстровий номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 18 листопада 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2015 року змінено в частині правового обґрунтування. В іншій частині рішення залишено без змін.

Зазначало, що ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 26 березня 2019 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 614 221,56 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту - 156 079,53 грн, додатковим кредитом - 132 087,59 грн, збитків - 54 385,00 грн (витрати, пов`язані з наданням колекторських послуг, у сумі 38 485,00 грн, вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 3 900,00 грн, надання юридичних послуг у сумі 12 000,00 грн), штраф - 24 423,96 грн, 3 % річних за кредитом -20 205,04 грн, 3 % річних за додатковим кредитом - 10 047,15 грн, інфляційних втрат за додатковим кредитом - 172 132,69 грн та інфляційних втрат за кредитом - 44 860,60 грн, відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, ТОВ «Порше Мобіліті» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 614 221,56 грн, що складається із заборгованості за сумою кредиту - 156 079,53 грн, додатковим кредитом - 132 087,59 грн, збитків - 54 385,00 грн, штрафу - 24 423,96 грн, 3 % річних за кредитом - 20 205,04 грн, 3 % річних за додатковим кредитом - 10 047,15 грн, інфляційними втратами за додатковим кредитом - 172 132,69 грн та інфляційними втратами за кредитом - 44 860,60 грн.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що положення пункту 1.3.1 загальних умов кредитування є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними положення пунктів 1.3 та 1.3.1 загальних умов кредитування, на підставі яких між сторонами укладений кредитний договір від 18 жовтня 2013 року № 50010886.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 614 221,56 грн, що складається із: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 156 079,53 грн, додатковим кредитом - 132 087,59 грн, збитків - 54 385,00 грн, штрафу - 24 423,96 грн, 3 % річних за кредитом - 20 205,04 грн, 3 % річних за додатковим кредитом - 10 047,15 грн, інфляційних втрат за додатковим кредитом - 172 132,69 грн та інфляційних втрат за кредитом - 44 860,60 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «Порше Мобіліті» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало та здійснило видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі, але позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 614 221,56 грн, яка підлягає стягненню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції зазначав, що твердження відповідача про те, що позивачем встановлено дискримінаційні стосовно відповідача правила зміни відсоткової ставки, є безпідставним, оскільки встановлена процентна ставка та правила її зміни передбачені та врегульовані нормами чинного законодавства України.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав скасувати рішенняОктябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті», а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що вказане рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

Зокрема вказував, що судом першої інстанції при розгляді вказаної справи порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки суддя в порушення положень ч.2 ст.245 ЦПК України, під час перебування в нарадчій кімнаті розглядала інші судові справи. Також, зазначив, що суд в порушення положень частини 3 статті 49 ЦПК України прийняв заяву позивача від 22.03.2019 року, яка до закінчення підготовчого засідання змінила Предмет та підстави позову. Посилається на те, що судом не досліджено існування заборгованості за черговими платежами відповідно до Графіка погашення кредиту. Вказує, що ТОВ «Порше Мобіліті» не мала права відповідно до п. 3.2.1 Умов кредитування визнавати термін повернення кредиту таким, що настав. Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» не зарахував платіж на суму 10 059,71 грн, отриманих на підставі п.6.4 кредитного Договору №50010886 від 18.10.2013 року. Отже, вказані обставини повністю виключають наявність заборгованості Відповідача (за первісним позовом) перед Позивачем за несплаченими щомісячними платежами за кредитним договором №50010886 від 18.10.2013 року, тобто основного боргу. Тому, відсутнє порушення прав позивача і немає підстав для дострокового повернення кредиту на вимогу компанії і не має підстав для позову. Однак судом вказані обставини не досліджені та не проаналізовані. Крім того зазначив, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував правову позицію Верховного Суду України у справі №6-3673вов10 від 28.03.2012 року щодо втрат та інфляційних процесів, а саме: що розрахунок за кредитним договором здійснено позивачем як еквівалент іноземної валюти, а інфляційні втрати розраховуються тільки до національної валюти гривні. Також, судом не досліджено питання щодо наявності збитків завданих позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Оскаржуване судове рішення вже переглядалося судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Так, постановою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ТзОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Порше Мобіліті» заборгованість 177 081,67 грн, яка складається із заборгованості за сумою кредиту у розмірі 149 657,71 грн та штрафних санкцій на суму 24 423,96 грн. Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу ТзОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2020 року в частині позовних вимог ТзОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Тобто, предметом апеляційного перегляду є рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року в частині позовних вимог ТзОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних. В іншій частині рішення суду першої інстанції згідно постанови Верховного Суду від 09 червня 2021 року апеляційним судом не переглядається.

Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13 ст.7 ЦПК України, та ч.1 ст. 369 ЦПК України, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18.10.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №50010886, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 113 125,29 гривень, що еквівалентно станом на дату укладання договору 13802,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Golf Variant VI, кузов № НОМЕР_1 , об?єм двигуна 1 390 куб. см, рік випуску 2013, а відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

24.09.2014 року між сторонами було укладено договір про внесення змін /Додаткову угоду №1 до кредитного договору №50010886 від 18.10.2013 року.

Відповідно до п.1.1., п. 1.2. додаткової угоди ТОВ «Порше мобіліті» було надано відповідачу додатковий кредит, у сумі, яка еквівалентна у гривні 6 150,40 дол. США. У свою чергу, відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків що є його невід`ємними частинами, та цієї додаткової угоди.

Цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів.

Згідно з п.1.10.1. додаткової угоди надання додаткового кредиту здійснюється починаючи з дати укладення цієї додаткової угоди, додатковий кредит надається рівними частинами щомісячно. Згідно з додатковою угодою до кредитного договору сторони домовилися підписати Графік погашення кредиту, що є невід`ємною частиною кредитного договору, та внести відповідні зміни в Договір застави транспортного засобу протягом 10 днів з дня укладення Додаткової угоди.

Відповідно до пункту 1.3.1 загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Згідно з пунктом 1.4.3 статті 1 загальних умов кредитування до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за 3 (три) робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту.

Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором позивач виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. 16 жовтня 2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове повернення кредиту та суми заборгованості в розмірі 213226 грн. 91 коп., що складається з дострокового повернення невиплаченої суми кредиту в розмірі 149 675 грн. 71 коп.,несплачених чергових платежів в сумі 21 363 грн. 76 коп., штрафних санкцій в сумі 4 649 грн. 37 коп., витрат, понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості в сумі 1 789 грн. 59 коп., штрафу за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 35 748 грн. 48 коп.

Вказана вимога була отримана особисто позивачем 24 жовтня 2014 року, але не виконана.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті», суд першої інстанції виходячи з положень ст. 526, 527, 530, 1048 ЦК України зазначив, що Товариство свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало та здійснило видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі, але позичальник взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, тому враховуючи порушення відповідачем зобов?язання за кредитними угодами, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню. Крім того зазначив, що стягненню підлягають 3% річних за ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, проте зважаючи на допущення судом порушення норм процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухвалення нового в частині вимог про стягнення з боржника 3% річних.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 18.05.2020 року, в частині, яка залишена в силі та набрала законної сили з ОСОБА_1 стягнуто 149675 грн. 71 коп. - дострокове повернення невиплаченої суми кредиту та 24 423,96 грн. штраф за порушення терміну повернення кредиту, а всього 177 081,67 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи позовні вимоги ТзОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних, колегія суддів виходе з наступного.

Так, у заяві про збільшення позовних вимог від 22 березня 2019 року вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» надало розрахунок заборгованості, щодо відповідальності ОСОБА_1 за невиконання грошових зобов`язань відповідно до договору згідно із статтею 625 ЦК України, в тому числі щодо 3 % (а.с. 77-90, т. 4).

Так, загальна сума 3% річних, що підлягає сплаті ОСОБА_1 через невиконання ним грошових зобов`язань за кредитом складає 30 252,19 грн.

Зважаючи на те, що вказаний розмір 3% річних та наданий позивачем розрахунок не спростований відповідачем, а вказані в розрахунку дані відповідають обставинам справи, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з цим, слід зазначити, що доводи апелянта про порушення таємниці нарадчої кімнати при ухваленні оскаржуваного рішення встановлені постановою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2020 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року в частині вирішення вимог про стягнення з ОСОБА_1 з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті».

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову покладаються на відповідача; у разі відмови в позову - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду ТОВ «Порше Мобіліті» сплачено судовий збір у загальному розмірі 11583,00 грн (3861,00 грн при подачі позовної заяви до суду, та 7722,00 грн. - при подачі касаційної скарги). Відповідачем ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 5521,50 грн.

Оскільки даною постановою позов задоволено частково та визначено до стягнення лише суму у розмірі 207333,86 грн (177081,67 + 30 252,19 ), то вимоги банку задоволено на 34%, частка відмовлених вимог становить 66%, тому судові витрати підлягають новому розподілу.

При ухваленні нового рішення про часткове задоволення позову з відповідача ОСОБА_1 підлягав би стягненню на користь позивача ТОВ «Порше Мобіліті» сплачений судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 3938,22 грн (11583 х 34%), а з позивача ТОВ «Порше Мобіліті» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягали б стягненню судові витрати у розмірі 3644,19 грн (5521,50 х 66%).

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Шляхом проведення взаємозаліку в частині понесених сторонами спору судових витрат по справі, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Порше Мобіліті» 294,03грн судових витрат (3938,22 3644,19).

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення суду щодо вирішення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2019 року в частині вирішення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних- скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 3% річних у розмірі 30 252,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» сплачений ними судовий збір у розмірі 294,03 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2021 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ С.А. Гальонкін ______________ О.Ю. Кузнєцова