Єдиний унікальний номер 235/6483/20
Номер провадження 22-ц/804/2212/21
Головуючий в 1 інстанції Хмельова С.М.
Суддя-доповідач Тимченко О.О.
У Х В А Л А

16 вересня 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого: Тимченко О.О.,

суддів: Кішкіної І.В., Хейло Я.В.,

розглянувши заяву судді-доповідача Донецького апеляційного суду Тимченко О.О. про самовідвід у цивільній справі № 235/6483/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання договору дарування недійсним, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_6 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , про визнання договору дарування недійсним, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., задоволено. Визнано недійсним договір дарування цілісного майнового комплексу (побутова будівля з лазнею, складами та огорожею), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 серпня 2019 року між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 з другого боку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого за № 4311. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при зверненні до суду, в рівних долях в розмірі 210,20 гривень з кожного.

Не погодившись с вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 та ОСОБА_4 подали апеляційні скаргу, які разом з матеріалами цивільної справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2021 року визначено колегію суддів для розгляду справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Азевич В.Б., судді: Кішкіна І.В., Корчиста О.І. (а.с.32 т.2).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року (а.с.34-35).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року (а.с.71-72 т.2).

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року справу призначеного до розгляду у судовому засіданні на 21 вересня 2021 року о 13 годині 00 хвилин. (а.с.74 т.2).

Рішенням Вищої ради правосуддя України від 30 серпня 2021 року №1904/0/15-21 суддю ОСОБА_7 звільнено з посади судді Донецького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови суду від 07 вересня 2021 року № 253/к/г суддю ОСОБА_7 відраховано зі штату Донецького апеляційного суду у зв`язку з звільненням з посади судді Донецького апеляційного суду.

З наведених підстав суддя-доповідач із складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи, а тому за вмотивованим розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року № 1760 справу передано для повторного автоматизованого розподілу справ і за допомогою автоматизованої системи документообігу суду визначено: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тимченко О.О., судді: Кішкіна І.В., Корчиста О.І. (а.с.89-91 т.2).

При вирішенні питання про прийняття справи до свого провадження суддею доповідачем Тимченко О.О. заявлено самовідвід, в обґрунтування якого остання послалась на те, що відповідачі по справіє її добрі знайомі з якими вона підтримує дружні та близькі стосунки.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі статті 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Враховуючи зазначене, саме з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді Тимченко О.О., враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді Тимченко О.О. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Донецького апеляційного суду Тимченко Олени Олександрівни про самовідвід у цивільній справі № 235/6483/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання договору дарування недійсним, задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Тимченко Олени Олександрівни.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий: О.О.Тимченко

Судді: І.В. Кішкіна

Я.В. Хейло