Дата документу 16.09.2021
Справа №937/6060/21
Провадження 2/937/2993/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«16» вересня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Колодіної Л.В.,
секретаря судового засідання - Арифової Л.А.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Івашиної А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,1102 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку - за набувальною давністю.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 3/10 частини житлового будинку належать йому, добросовісно володіє та робить ремонти. Проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з народження. Відповідач ОСОБА_2 рідний брат батька позивача, будинок довоєнний та рушиться, позивач має намір його відновити, його батько помер. Батько розповідав ОСОБА_1 , що його дід направив ОСОБА_2 на навчання в Росію, приблизно в 1958 році. Відповідач не був присутнім на похованні свого батька, тобто діда позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача - адвокат Івашина А.А. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 та просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, зареєстроване місце проживання /перебування/ її невідоме, тому викликалася в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Крім того, відповідачу була направлена судова повістка про виклик до суду за адресою: АДРЕСА_1 . Однак до суду повернувся конверт з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання».
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача та його представника, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини будинку від 28 березня 2000 року належить 3/10 частини житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.9,10/.
Відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору дарування 02 лютого 1988 року належить 7/10 частини житлового будинку АДРЕСА_2 /а.с.84,85/.
Згідно з довідкою голови квартального комітету від 29 червня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та має склад сім`ї: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дружина; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - син; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - донька/а.с.63/.
Згідно з довідкою голови квартального комітету від 29 червня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з дня народження та по час видачі довідки/а.с.64/.
Згідно з довідкою голови квартального комітету від 29 червня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1991 року та по час видачі довідки/а.с.50/.
Згідно з актом свідків від 29 червня 2021 року, позивач ОСОБА_1 має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , більше 10 років, утримує житловий будинок, здійснює будівельні та ремонтні роботи у житловому будинку та надвірних спорудах по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 у 1991 році виїхав з житлового будинку по АДРЕСА_1 та більше не повертався/а.с.73/.
Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 20.07.2021 № 5760, місце проживання ОСОБА_2 не зареєстровано в місті Мелітополі/а.с.21/.
Згідно повідомлення начальника Мелітопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рудакової С. №2883/21.24-137 від 03.08.2021 актова запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - відсутня/а.с.78/.
Згідно квитанцій від 19.02.2013, 04.08.2018, 04.12.2018, 22.12.2017, 27.10.2020, комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_1 , сплачуються позивачем ОСОБА_1 та нарахування за споживання комунальних послуг приходять на ім`я ОСОБА_1 /а.с.53-62/.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його дальнім родичем. Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з дружиною та двома дітьми. Кому належить будинок - свідок не знає. Крім того свідок зазначив, що своє свідоме життя знає позивача. Відповідача ОСОБА_2 - не знає, свідок буває на подвір`ї, але інших осіб він там не бачить. Позивач утримує будинок, наводить порядки, робить ремонт, добудовує. Свідок вважає, що позивач ОСОБА_1 є власником всієї будівлі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивач є хрещеним батьком його сина. Свідок з позивачем знайомі зі шкільних років, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з жінкою та дітьми, інших осіб він у дворі не бачив. Про відповідача ОСОБА_2 чув, але ніколи його не бачив. Свідок також зазначив, що це брат батька позивача. Він нібито мешкає в Росії. Раніше друга хатина була занехаяна (коли свідок та позивач були ще маленькими). Коли позивач підріс, то навів там порядок. Також, свідок зазначив, що буває у позивач один раз на тиждень. Він бачив, що зроблений ремонт.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач - її рідний брат. Він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із родиною, інших осіб в будинку немає. Батько позивача - ОСОБА_10 , його рідний брат - ОСОБА_2 , який доводиться свідку рідним дядьком. Свідок бачила його останній раз в дитинстві приблизно в 1970-1980 роках. Всі витрати по утриманню будинку несли її батьки, потім брат ремонтував будинок. Батьки свідка розшукували відповідача в 1990 роках. Однак, його місцезнаходження - невідомо. Позивач володіє будинку приблизно 15 років, ніяких зв`язків з відповідачем не було. Він жив в Москві.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд приходить до висновку, що ці покази є правдивими та об`єктивними, т.я. вони узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
З пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).
Відповідно пункту 11 зазначеної вище Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).
Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 14.05.2019 року у справі № 910/172717, правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а самі наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужім майном; відкритість володіння; безперервність володіння сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Дослідженими судом доказами підтверджено, що позивач, починаючи з дня свого народження і по теперішній час, проживає у будинку АДРЕСА_1 , та, починаючи з 2000 року, добросовісно та відкрито володіє 7/10 частиною будинку, що належить відповідачу ОСОБА_2 ..
Водночас, відповідач ОСОБА_2 у будинку не проживає з 1991 року, не приймає участі в утриманні будинку, його місцезнаходження невідоме.
Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів та продовжує понад 21 рік відкрито і безперервно володіти 7/10 частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , і доказів на спростування даних обставин в судовому засіданні не надано, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на дану частину нерухомого майна за набувальною давністю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 259, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на 7/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, площею 0,1102 га, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , припинивши його право власності на вказану частину домоволодіння.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом України.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - невідомий, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: Л.В. Колодіна