Провадження № 88-ц/4808/8/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Будівельно-монтажного управління філії «Будівельно-монтажної фірми «Укргазпромбуд», акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та незаконно утриманих коштів,

в с т а н о в и в :

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз». Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та незаконно утриманих коштів скасовано. Ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 9 445,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманих коштів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про перегляд цієї постанови за нововиявленими обставинами.

Такими вважає обгрунтування суми заборгованості в розмірі 1 869,27 грн у відповіді начальника ВДВС Р.Пахоліка. Також посилається на відповідь заступника начальника Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 лютого 2021 року А.Бартківа, де зазначено, що 22 листопада 2018 року державним виконавцем Долинського районного ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Оскільки боржник звільнився з ПАТ «Укртрансгаз» та зареєстрований у с. Княжолука Долинського району державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС 14 листопада 2018 року винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження до Долинського РВ ДВС. В цій постанові встановлено суму заборгованості в розмірі 1 869,27 грн.

Також 03 травня 2021 року виявлено, що у розрахунковому листі за січень 2017 року зазначена сума 4 182,16 грн, а у звіті №858 від 29 листопада 2017 року у графі відрахування 2510,23 грн.

У відповіді з Управління Державної виконавчої служби від 12 червня 2018 року №М-298/01-29 на №М-11365/20.4 від 17 травня 2018 року вказано, що ОСОБА_1 звільнено. А отже постанова про передачу виконавчого провадження мала надійти на його адресу.

Вважає, що виконавче провадження було передано більш ніж через 6 місяців після звільнення ОСОБА_1 із сумою заборгованості 1 869,27 грн для того, щоб в подальшому відраховувати аліменти по середньостатистичній заробітній платі для даної місцевості.

Це, на думку заявниці, свідчить про подвійне стягнення з позивача аліментів за двома виконавчими листами, виданими 04 серпня 2014 року та 24 листопада 2015 року.

Нововиявленою обставиною від 22 липня 2021 року вважає також не направлення їй в порядку статті 431 ЦПК України виконавчого листа виданого судом, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Крім того, на адресу ОСОБА_1 надійшла заява відповідача від 28 серпня 2020 року про зарахування зустрічних однорідних вимог. Посилається на порушення касаційним судом строків вирішення питання про повернення її касаційної скарги в ухвалі від 12 жовтня 2020 року. Також нею виявлені інші порушення процесуального законодавства, зокрема неточності у супровідному листі від 02 червня 2021 року з Івано-Франківського апеляційного суду, не зазначення в рішенні місцевого суду від 10 березня 2020 року набрання ним законної сили тощо.

Відтак просила скасувати рішення від 20 серпня 2020 року, а також винести окремі ухвали за фактом дооформлення листків непрацездатності, наявності заборгованості у ОСОБА_1 по виконавчому листу та заборони перетину ним кордону.

У запереченні на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представник АТ «Укртрансгаз» Гасай М.Б. вказувала, що подана ОСОБА_2 заява від 06 липня 2021 року фактично дублює обставини, які представник позивача вважала нововиявленими, наведені в заяві від 19 квітня 2021 року, яким Івано-Франківський апеляційний суд в ухвалі від 31 травня 2021 року вже надав оцінку. Інші обставини, на які вона посилається, не стосуються суті спору, отже не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Доводи заяви вважає надуманими, такими, що зводяться до переоцінки доказів судом, а дії представника позивача щодо подання такої заяви суперечать завданню цивільного судочинства та можуть бути визнані зловживанням процесуальними правами.

Згідно ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року розгляд справи здійснюється в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.Відтак відповідо до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи не встановлено.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримала з наведених у ній мотивів.

Представник АТ «Укртрансгаз» доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не визнала, просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Будівельно-монтажного управління філії «Будівельно-монтажної фірми «Укргазпромбуд» з позовом, вимоги якого збільшив під час розгляду справи, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, незаконно утриманих коштів та переплати коштів по аліментах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у день звільнення 04 травня 2018 року всупереч статті 116 КЗпП йому не було виплачено належні кошти та не повідомлено про розмір нарахованих сум. Також з вини підприємства станом на 01 червня 2018 року виникла переплата стягнутих з нього аліментів у розмірі 10 189,28 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 145 456,08 грн за період з 04 травня 2018 року по 10 березня 2020 року, а також 10 189,28 грн загальної суми переплати коштів по сплаті аліментних платежів станом на 01 червня 2018 року. Вирішено питання розподілу судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 2019-218 т.2).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз». Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до АТ «Укртрансгаз» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та незаконно утриманих коштів скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 9 445,20 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - з 05 травня 2018 року по день фактичного розрахунку 20 червня 2018 року з урахуванням всіх обов`язкових платежів. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення незаконно утриманих коштів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 230-235 т .3).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовлено (а.с. 15-17 т.5).

Звертаючись до суду із цією заявою, ОСОБА_2 просила переглянути постанову апеляційного суду покликаючись на нововиявлені обставини, що не були їй відомі на час розгляду справи по суті.

У частині першій статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них, а й те, що такі обставини не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Скасовуючи судове рішення та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції виходив з того, що затримка розрахунку при звільненні становить 30 днів, отже середній заробіток за цей час складає 9 445,20 (30 днів х 314,84 грн). Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення переплати коштів за аліментами, суд в постанові від 20 серпня 2020 року дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами, що з вини підприємства, яке, як підтверджується матеріалами справи, належним чином відповідно до вимог державного виконавця здійснювало відрахування з заробітної плати, виникла переплата аліментів, відображена в розрахунку державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 у квітні 2021 року вже зверталась до апеляційного суду з заявою про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами. Такими вважала інформацію, що міститься в листах виконавчої служби щодо передачі виконавчого провадження з Івано-Франківського МВ ДВС до Долинського РВ ДВС, а також в звіті №858 від 29 листопада 2017 року про здійснення відрахування та виплати по БМУ-4 БМФ «Укргазпромбуд». Це, на думку заявниці, давало можливість дійти висновку про подвійне стягнення аліментів - за двома виконавчими листами, виданими 04 серпня 2014 року та 24 листопада 2015 року. А звідси - доведеність переплати аліментів в розмірі 10 189, 28 грн (а.с. 187-195 т.4).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 травня 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовлено.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Зі змісту ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 31 травня 2021 року вбачається, що судом досліджувались обставини, на які посилається ОСОБА_4 у новій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, зокрема відповіді з Івано-Франківського та Долинського відділів державної виконавчої служби, а також звіт від 29 листопада 2017 року №858 про здійснення відрахування та виплати по БМУ-4 БМФ «Укргазпромбуд».

При цьому колегія виходила з того, що заявник не навела переконливих доводів того, що позивачу не було відомо та не могло бути відомо про обставини, на які вона посилається у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Ці обставини не є тими, які могли б спростувати факти, покладені в основу судового рішення, вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення та не входять до предмета доказування. Крім того, інші посилання, зокрема на звіт №858 від 29 листопада 2017 року відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки по суті зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. Відповідно аргументи заявниці щодо подвійного стягнення аліментів не знайшли свого підтвердження.

Зазначене рішення апеляційного суду має преюдиціальне значення, обставини, встановлені у ньому, не підлягають повторній переоцінці.

Що стосується посилань ОСОБА_4 на інші обставини порушення порядку видачі виконавчого листа, вирішення касаційним судом питання повернення касаційної скарги, недоліки супровідного листа апеляційного суду, не зазначення на копії судового рішення про вступ в законну силу тощо, то такі не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки не є тими фактами, які впливають на розгляд справи по суті.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами у розумінні статті 423 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_5 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року належить відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Підстави для постановлення окремих ухвал відсутні, оскільки розгляд справи вже відбувся шляхом ухвалення відповідного судового рішення, підстав для перегляду якого за нововиявленими обставинами не встановлено.

А отже, враховуючи недоведеність таких вимог в порядку статті 262 ЦПК України та те, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, колегія вважає, що вимоги ОСОБА_6 про постановлення окремих ухвал не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 268, 381 - 384, 389, 423, 429 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2021 року.