Справа № 639/5491/21
Провадження № 4-с/639/46/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу Державного підприємства Міністерство оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» на дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни, начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року, в особі свого представника, ДП Міністерство оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни, начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 .

В своїй скарзі представник просив суд визнати дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни та начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївни щодо не зняття арешту з рахунків ДП МОУ ХКМТЗ за заявами ДП МОУ ХКМТЗ від 06.07.2021р. та від 02.07.2021р. в межах підтверджених зобов`язань з виплати заробітної плати, протиправними.

Зняти арешт з коштів Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", який було накладено в рамках виконавчого провадження АСВП: 64800427 постановою про арешт коштів боржника від 12.03.2021р., в межах суми зобов`язання ДП МОУ ХКМТЗ з виплати заробітної плати у розмірі 107 046,03 грн., заборгованості по ПДВ в сумі 57926 грн., заборгованості з податку на землю в сумі 57233,22 грн., заборгованості на електроенергію в сумі 17551,74 грн., авансового платежу працівникам підприємства за липень 2021 року в сумі 56720,30 грн., що разом складає 296 477,29 грн., які знаходяться на банківських рахунках Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", реквізити рахунків:1. НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» у м. Харкові, МФО 380805, 2. НОМЕР_2 у банку ПАТ «Укрсиббанк» у м. Харкові, МФО 351005.

Скаргу обґрунтовує тим, що Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження номер в АСВП: 64800427, в якому Державне підприємство Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" є боржником.

В рамках зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 12.03.2021р. про накладення арешту на кошти боржника. На виконання постанови банківськими установами було заблоковано всі банківські рахунки боржника.

У зв`язку з тим, що на усі рахунки боржника накладено арешт, останній позбавлений можливості виплатити працівникам заробітну плату та сплатити податки та збори до бюджету.

З метою підтвердження наявності у боржника обов`язку з виплати заробітної плати державному виконавцю було надано довідку №81 від 30.06.2021р., штатний розклад, повідомлення від 30.06.2021р. №786, рахунок на електричну енергію, список податків, список зарплати, що перераховується в банк за 10.06.2021р. на 2 арк., список зарплати, що перераховується в банк за 30.06.2021р. на 1 арк., розрахунковий листок за червень 2021 року на 7 арк., список податків, що перераховується за 30.06.2021р. Вказані документи було надано державному виконавцю разом з заявами про зняття арешту в межах підтвердженої заборгованості із заробітної плати (заяви від 02.07.2021р. та від 06.07.2021р.).

Однак, у відповідь на заяви про зняття арешту представнику боржника надано лист від 29.07.2021р. №93950, яким відмовлено у знятті арешту для виплати заробітної плати.

Дії державного виконавця щодо не зняття арешту в частині виплати заробітної плати з рахунків підприємства є незаконними у зв`язку з чим порушують права боржника, а також права третіх осіб, а саме працівників боржника та держави.

Накладення арешту на всі рахунки підприємства без можливості виплати заробітної плати тягне за собою адміністративну та кримінальну відповідальність для боржника та його посадових осіб, зростання боргів підприємства перед працівниками та бюджетом, в наслідок чого боржник позбавляється можливості здійснювати господарську діяльність та стає неплатоспроможним. Отже, в наслідок накладення арешту на всі рахунки боржника без можливості виплати заробітної плати працівникам, державне підприємство Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" доводиться до стану банкрутства.

У зв`язку з вище викладеним представник заявника і був змушений звернутися до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день час та місце повідомлялися належним чином, про причини не явки суд не сповістили.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист від 19.02.2021 року №639/883/18 виданий Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України «харківська контора матеріально-технічного забезпечення» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25.01.2018 по 12.08.2020 р. у розмірі 185 254,10 грн., заборгованість по заробітній платі станом на 19.01.2018 в сумі 9841,56 грн., понесені витрати на професійну правову допомогу 10000 грн., а всього 205095,66 грн.

11.03.2021 року на підставі вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем Прядка Т.Г. відкрито виконавче провадження №64800427. (а.с.5-6)

12.03.2021 року державним виконавцем Прядка Т.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника ДП Міністерства оборони України «Харківська контора матеріаль-технічного забезпечення», якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. (а.с.4)

Боржник не одноразово звертався із заявами від 02.07.2021 та 06.07.2021 про зняття з банківських рахунків арешту в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати до державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Т.Г, а також до начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової М.А., а також ним були надані довідка №81 від 30.06.2021р., штатний розклад, повідомлення від 30.06.2021р. №786, рахунок на електричну енергію, список податків, список зарплати, що перераховується в банк за 10.06.2021р., список зарплати, що перераховується в банк за 30.06.2021р., розрахунковий листок за червень 2021 року, список податків, що перераховується за 30.06.2021р. (а.с.7-9, 10-11, 12, 13,14-15, 16-19)

29.07.2021 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) представнику заявника була надана відповідь про відсутність підстав, що передбачені законом для зняття арешту з рахунків вказаних у заяві. (а.с.20-22)

Також, заявник звертався до АТ «Райффайзен Банк», на що останнім надана відповідь від 14.07.2021 року, зокрема, що наразі у банку відсутність підстави для задоволення клопотання про зняття арешту з коштів боржника. (а.с.23-24)

АТ «Укрсиббанк» від 29.06.2021 року, також була надана відповідь що постанова державного виконавця була прийнята банком відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління національного банку в України від 21.01.2004 року №22, з боку банку будь-яких порушень не виявлено, та рекомендовано, для вирішення порушеного питання, звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби. (а.с.25-26)

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. (п.7 ч.2 ЗУ «Про виконавче провадження»)

Згідно ч.4,5 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі №905/361/19 зазначено, що виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

При цьому, судом враховано, що існує значна сума боргу з оплати праці, а саме з довідки від 30.06.2021 року №81 вбачається, що станом на 30.06.2021 року заборгованість по заробітній платі працівників підприємства складає 107046,03 грн., з них ЄСВ за червень 29255 грн. (а.с. 12)

У відповідності до вимог п.18 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2012 року N 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про можливість визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни, начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївни щодо не зняття арешту з рахунків НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» у м. Харкові, МФО 380805, та НОМЕР_2 у банку ПАТ «Укрсиббанк» у м. Харкові, МФО 351005 боржника Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення», який було накладено постановою про арешт коштів від 12.03.2021 року у виконавчому провадженні №64800427, та зняти арешт з коштів Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення у виконавчому провадженні №64800427 в межах суми зобов`язання Державного підприємства Міністерства оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення з виплати заробітної плати у розмірі 107046,03 грн., в іншій частині відмовити у задоволенні скарги.

Окрім того, заявник також, просив визнати дії державного виконавця та начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) неправомірними, проте суд вважає, що в цій частині скарга, також, не підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець при винесені постанови керувався положеннями ЗУ «Про виконавче провадження» та діяв в межах своїх повноважень.

З урахуванням зазначеного, керуючись ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", на підставі ст. 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного підприємства Міністерство оборони України «Харківська контора матеріально-технічного забезпечення» на дії та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни, начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Панкратової Марії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяни Геннадіївни щодо не зняття арешту з рахунків НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» у м. Харкові, МФО 380805, та НОМЕР_2 у банку ПАТ «Укрсиббанк» у м. Харкові, МФО 351005, накладених за постановою про арешт коштів від 12.03.2021 року у виконавчому провадженні за №64800427.

Зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобарському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Прядка Тетяну Геннадіївну винести постанову про зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках: НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк «Аваль» у м. Харкові, МФО 380805, та НОМЕР_2 у банку ПАТ «Укрсиббанк» у м. Харкові, МФО 351005, накладених за постановою про арешт коштів від 12.03.2021 року у виконавчому провадженні за №64800427 у межах суми зобов`язання з виплати заробітної плати у розмірі 107 046 (сто сім тисяч сорок шість) гривень 03 копійки.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суду м. Харкова протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 14.09.2021 року.

Суддя С.О. Рубіжний