Дата документу 04.10.2021
Справа № 501/3326/21
УХВАЛА

04 жовтня 2021 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177, 185-187 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по цивільній справі за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації, притягнення до відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.09.2021 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації, притягнення до відповідальності.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Як роз`яснено п.12 постанови Пленуму Верховною Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Однак, позивачем до позовної заяви не визначено власника веб-сайта, на якому розміщувалися інформаційні матеріали про позивача та/або відомостей неможливості отримання даної інформації.

Також, позивачем не додано доказів розповсюдження інформації, оскільки роздруківки сторінки з мережі Інтернет не підтверджені іншими засобами доказування (не визнані іншою стороною, не підтверджені висновками спеціальних експертиз, записом відповідних файлів на оптичний диск), тому не доводять факт розміщення відповідної інформації, а головне - особу, що таку інформацію розмістила (порушника).

Крім того, позовна заява не містить доказів негативного впливу інформації, яку позивач просить визнати недостовірною, на честь та ділову репутацію позивача.

Також, позивачем у позовній заяві не наведено обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку що він поданий без дотримання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подачу позовної заяви немайнового характеру позивач повинен сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме з 01.01.2021 року - 908,00 грн.

Дана позовна заява складається з чотирьох вимог немайнового характеру, тобто за кожну вимогу немайнового характеру повинно бути сплачено судовий збір, у розмірі 3632 грн. (908,0х4).

Крім того, позовна заява містить вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3).

Також у роз`ясненнях, наданих Постановою Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4).

Так, згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз`яснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (п.п.12, 13), у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, а також вимог про сплату моральної шкоди, судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, позовів про стягнення моральної шкоди. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами, та разом з тим, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог, що пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, немайнового характеру, вимог про стягнення моральної шкоди, пов`язаних між собою, то, розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини).

При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами (єдиним платежем).

Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи з розміру вимоги (50000,00 грн.) складає 2270,00 грн.

До позову позивач надав копію довідки МСЕ від 22.05.2001, в якій вказано, що позивач має другу групу інвалідності загального захворювання та в графі дата чергового перегляду вказано 2009 з виправленнями безстроково.

За таких обставин, суд не може прийняти до уваги вказану копію довідки, яка в тому числі не засвідчена позивачем належним чином.

Отже, позивачу необхідноналежним чином підтвердити підстави для звільнення від сплати судового збору та усунути інші недоліки, зазначені у відповідній ухвалі.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної репутації, притягнення до відповідальності залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко