Справа № 182/4632/21
Провадження № 2/0182/2508/2021
У Х В А Л А

Іменем України

14.09.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г., за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М., розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить постановити рішення про припинення стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 27.01.2020 року він з відповідачкою проживає окремо. Після припинення шлюбних відносин він з донькою переїхав до кв. АДРЕСА_1 , де і проживає зараз. Відповідач постійного місця роботи не має, а тому виїжджає на заробітки до Польщі. Не зважаючи на те, що донька проживає з ним, відповідач у березні 2021 року звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 . 05.04.2021 року судовим наказом з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частина від його заробітку щомісячно до її повноліття. Оскільки донька з січня 2020 року постійно проживає з ним та перебуває на його повному утриманні та забезпеченні, то стягнуті з нього аліменти відповідачем не витрачаються за цільовим призначенням. Вказує, що оскільки відповідач не приймає участі в утриманні доньки, не проживає разом з нею, то він має право на звернення до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на користь матері дитини. Підставою для звернення до суду з цим позовом позивач вказує вимоги ч.7 ст. 170 ЦПК України.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали спільну письмову заяву про затвердження укладеної між ними мирової угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 207 цього ж Кодексу суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними.

Як вбачається з п. 1 заяви про затвердження мирової угоди, сторони дійшли згоди про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частина від його заробітку щомісячно та до її повноліття та скасування судового наказу по справі № 182/1356/21, виданого Нікопольським міськрайонним судом 05.04.2021 року.

Судовий наказ по справі № 182/1356/21 від 05.04.2021 року видано відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.7.8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що „У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Отже, судовий наказ по справі № 182/1356/21 від 05.04.2021 року може бути переглянутий та скасований за наявності для того підстав, лише відповідно до вимог ст. 429 ЦПК України, а не у справі за позовною заявою про припинення стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 шляхом укладення мирової угоди.

Аналіз цих обставин свідчить про те, що мировою угодою врегульовані питання, що суперечать ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до висновку, що умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, не узгоджуються з вимогами закону.

Крім того, судом не встановлено яким чином враховуються інтереси дитини, тому що немає відомостей щодо участі батьків в утриманні доньки до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 2ст. 155СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З огляду на це суд вважає, що підстави для затвердження мирової угоди відсутні, та продовжує судовий розгляд.

Керуючись ч.5 ст. 207 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - відмовити.

Продовжити судовий розгляд.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя: А. Г. Багрова