ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Кропивницький

справа № 394/893/20

провадження № 22-ц/4809/1344/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області у складі судді Краснопольської Л.П. від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

встановив:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 09 вересня 2013 року ОСОБА_3 , в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , одержав від неї грошові кошти в розмірі 1 000 000 грн. за умови передачі у її власність земельних ділянок площею 6,33 га та 5,37 га, що підтверджується власноручно написаними ним розписками та видатковими касовими ордерами. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті вказані земельні ділянки успадкувала ОСОБА_2 . 12.07.2019 на адресу ОСОБА_2 було направлено письмову вимогу про повернення заборгованості в сумі 1 000 000 грн., а також 16.09.2019 року нею була направлена приватному нотаріусу Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. претензію кредитора до спадкоємця ОСОБА_2 для подальшої реєстрації у журналі реєстрації вхідних документів. Вказана вимога та претензія не виконані, кошти не повернуті.

Посилаючись на те, що відповідач безпідставно набула кошти в розмірі 1 000 000 грн., оскільки умови усного договору щодо передачі вказаних земельних ділянок у її власність не виконані, тому позивач просила стягнути зазначену суму з відповідача на її користь.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 09 вересня 2013 року ОСОБА_6 одержав гроші від ОСОБА_1 в сумі 500000 грн. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за земельний пай розміром 6,33 га. Згідно другої розписки,від цього ж числа, ОСОБА_6 одержав гроші від ОСОБА_1 в сумі 500000 грн. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за земельний пай розміром 5,3 7 га.

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

ОСОБА_2 успадкувала після смерті батька ОСОБА_6 все майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( а.с.18-21 ).

Представником позивача 12 липня 2019 року відповідачеві було направлено вимогу про погашення заборгованості за договором позики у розмірі 1 000 000 грн., що підтверджено копіями цієї вимоги та підтверджень про її направлення (а.с. 14).

18 вересня 2019 року приватному нотаріусу Новоархангельського районного нотаріального округу Степаненко Р. Г. було подано претензію кредитора ОСОБА_1 до спадкоємця ОСОБА_2 щодо погашення заборгованості в сумі 1 000 000 грн. основного боргу, що підтверджено копією даної претензії, яка містить відмітку про її отримання нотаріусом (а.с.15-17).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Таким чином, зазначена правова норма застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, в тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків належать, зокрема договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 одержав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1 000 000 грн. на виконання договірних домовленостей, не можна вважати, що кошти ним отримані безпідставно.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи із змісту ст.ст. 4, 265 ЦПК України позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорення відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Тому, оцінивши обставини справи, правовідносини, які склалися між сторонами, дослідивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем безпідставно заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1 000 0000 грн. на підставі ст.1212 ЦК України оскільки, обставини щодо набуття відповідачкою грошових коштів без достатніх правових підстав - не доведені.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.09.2021

Судді:

О.А.Письменний Л.М. Дьомич О.Л. Карпенко