Житомирський апеляційний суд
Справа №292/495/21 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 80 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Лісової Т.С.

без участі сторін

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Рябенької Т.С.

у цивільній справі №292/495/21 за позовом ОСОБА_1 до комунального багатофункціонального обслуговуючого підприємства Курненської сільської ради про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив суд постановити рішення, яким стягнути з комунального багатофункціонального обслуговуючого підприємства Курненської сільської ради на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 52 000,00 грн. В обґрунтування поданого позову позивач зазначав, що 29.08.2016 року був прийнятий на роботу в якості оператора-хлорувальника комунального багатофункціонального обслуговуючого підприємства Курненської сільської ради. Наказом №11 від 18.05.2021 року його було звільнено з роботи на підставі ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). Позивач вказував, що за час існування між сторонами трудових відносин відповідач належно не виконував своїх зобов`язань щодо щомісячної виплати заробітної плати у відповідності до вимог чинного законодавства. Так, за період виконання позивачем трудових обов`язків з 29.08.2016 року по 18.05.2021 року відповідач заборгував заробітну плату в розмірі 52 000,00 грн. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема вказує, що відповідачем не було виконано вимоги ухвали суду від 10.06.2021 року та не надано суду відомостей про нарахування та виплату позивачу заробітної плати у період з 29.08.2016р. по 18.05.2021р., на підставі яких і мала б складатись податкова звітність. Проте, до свого відзиву відповідачем було надано довідку про перевірку стану бухгалтерського обліку та звітності, якою підтверджується що на підприємстві є і ведеться Книга нарахування заробітної плати, яка містить дані бухгалтерського обліку, де обліковується нарахована працівникам заробітна плата, розмір її виплати, а також розмір відрахованих і сплачених з неї податків. На думку апелянта, відповідач навмисно не виконав вимоги ухвали суду, не надавши до суду Книгу по нарахуванню заробітної плати. Крім того вказує, що згідно банківської виписки АТ КБ «ПриватБанк» від 22.07.2021 року відповідач, в порушення вимог законодавства про оплату праці, не виплачував апелянту своєчасно та в повному розмірі заробітну плату за період роботи з 27.02.2018р. по 28.04.2021р. Тому, на думку апелянта, податкові відомості, які надав суду відповідач, суперечать відомостям банківської виписки щодо розміру і періоду виплати йому заробітної плати, що підтверджує невідповідність фінансової звітності відповідача його бухгалтерським даним. Також вказує, що у відповідності до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України він не зміг довести обставин, які мають значення для справи і на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, оскільки на адвокатський запит відповідач таких бухгалтерських даних не надав. А тому позивач був позбавлений можливості самостійно визначити розмір заборгованості по заробітній платі.

Розгляд справи Житомирським апеляційним судом проведено згідно положень ч.1 ст.369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з комунальним багатофункціональним обслуговуючим підприємством Курненської сільської ради з 29.08.2016 року та був звільнений 18.05.2021 року за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 30.03.2021 року вбачається факт нарахування ОСОБА_1 страховому стажу та сплати ним страхових внесків (а.с.6-9).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальне багатофункціональне обслуговуюче підприємство Курненської сільської ради являється юридичною особою, код ЄДПРОУ 33621966, юридична адреса: 12021, Житомирська область, Пулинський район, с.Соколів вул.Миру, 4 а (а.с.10).

Розпорядженням Курненської сільської ради Пулинського району Житомирської області від 03.03.2021 року №6-аг визначено проведення перевірки ведення бухгалтерського обліку та звітності, складання та подання фінансової звітності в КБОП с.Соколів з 04.03.2021 року по 18.03.2021 року та затверджено комісію для перевірки (а.с.29, 35-36).

Згідно довідки про результати перевірки стану бухгалтерського обліку та звітності в КБОП с.Соколів виявлено наступні недоліки: відсутні підписані та затверджені керівником організації табелі обліку робочого часу на підприємстві, однак в книзі по нарахуванню заробітної плати за 2020-2021 роки здійснені записи зарплати працівникам відповідно штатного розпису без доплати до мінімальної суми, в зарплатній книзі не зазначено відрахування по ПДФО та військового збору, при цьому відображено суми, які видавались за видатковими касовими ордерами (відомості на виплати відсутні), не виведено сальдо по кожному працівнику та в цілому заборгованість по заробітній платі, тому станом на 01.03.2021 року заборгованість по зарплаті по кожній застрахованій особі не визначена, заборгованість по заробітній платі не відображалась в статистичній звітності (звіт з праці) та ін. (а.с.27-28,37-40).

За даними Головного управління статистики у Житомирській області від 24.06.2021 року №05.5-06/2-21 упродовж 2018-2020 років КБОП Курненської сільської ради до Головного управління статистики звітність зі статистики праці за ф.№1-ПВ (місячна) "Звіт з праці" не подавало, тому інформація стосовно наявності/відсутності заборгованості по заробітній платі перед працівниками відсутня (а.с.30,41).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності у відповідача заборгованості із виплати йому заробітної плати в сумі 52 000 грн. за період з 29.08.2016 року по 18.05.2021 року.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Так, статтею ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ч.5 ст.12 ЦПК суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ст.21 Закону «Про оплату праці»).

Згідно ч.5 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні вимоги встановлені і ст.115 КЗпП України.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, матеріали справи свідчать про те, що позивачем вживалися заходи щодо витребування у відповідача доказів про існування заборгованості по заробітній платі та її розмір.

Зокрема, запит про надання таких доказів направляв представник позивача (а.с.11) та суд (а.с.18-19).

Проте, відповідачем такі докази в повній мірі не були надані.

Разом з тим, із наданої на запит адвоката виписки із книги про нарахування заробітної плати вбачається, що заборгованість по заробітній платі позивача за спірний період становить 56564 грн.14 коп.

Апеляційний суд не вбачає законних підстав для відхилення вказаного доказу, оскільки його неподання позивачем до суду першої інстанції обумовлено поважними причинами. Крім того, документ належним чином засвідчений.

Про часткове виконання відповідачем свого обов`язку щодо виплати заробітної плати позивачеві свідчить також надана позивачем виписка із банківського рахунку (а.с.80).

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає можливим задоволити вимоги позивача у заявленій ним сумі 52000 грн.

У зв`язку з викладеним та відповідно до положень п.1 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір за подання позову в сумі 908 грн. та апеляційної скарги в сумі 1362 грн., оскільки позивач від його сплати звільнений.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 19 липня 2021 року скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з Комунального багатофункціонального обслуговуючого підприємства Курненської сільської ради на користь ОСОБА_1 52000 грн. заборгованості по заробітній платі та на користь держави судовий збір в сумі 2270 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: