ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м.Суми

Справа №579/1044/20

Номер провадження 22-ц/816/1264/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України

на рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Моргіна О.В., в приміщенні Кролевецького районного суду Сумської області, повний текст якого складено 06 червня 2021 року

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кульчицького Олександра Сергійовича звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 березня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, де водій автомобіля ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем Рено Приміум, р.н НОМЕР_1 у складі авто потягу з напівпричепом, рухаючись по автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ в межах Кролевецького району, допустив зіткнення з мотоциклом КМЗ Днепр 11, р.н. НОМЕР_2 . Унаслідок ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_3 помер від отримання тілесних ушкоджень.

Вказує, що позивач звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України для виплати страхового відшкодування у розмірі 38400 грн на встановлення надгробного пам`ятника та моральної шкоди.

Відповідач здійснив виплату 38400 грн та половину суми моральної шкоди у сумі 19200 грн, у виплаті іншої частини відшкодування моральної шкоди у розмірі 19200 грн було відмовлено з підстав відсутності відомостей про смерть батька потерпілого ОСОБА_3 . Вважає відмову відповідача безпідставною та необґрунтованою, оскільки позивачкою було надано МТСБУ витяг з державного реєстру цивільного стану громадян про народження ОСОБА_3 згідно якого відомості про його батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просить стягнути на користь ОСОБА_1 з відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 19200 грн та судові витрати.

Кролевецький районний суд Сумської області рішенням від 25 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, пов`язаного із заподіяною моральною шкодою у розмірі 19200 грн.

В іншій частині позову відмовив.

Стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі Моторне (транспортне) страхове бюро України, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалите нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у даному страховому випадку право на отримання страхового відшкодування у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, що становить 38400 грн мають потерпілі особи - батько та мати потерпілого.

Вказує ОСОБА_1 має право на отримання лише частини моральної шкоди, як мати загиблого, іншу частину моральної шкоди у розмірі 19200 грн має отримати батько загиблого.

Таким чином, у МТСБУ відсутні підстави для проведення регламентної виплати матері потерпілого іншої частини, оскільки іншу частину має отримати батько потерпілого, а доказів відмови ним від своєї частини позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення суми страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля Рено Преміум, р.н НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відповідальність якого була застрахована Моторним ( транспортним) страховим бюро України, завдано шкоду потерпілій ОСОБА_1 , яка пов`язана зі смертю її сина ОСОБА_4 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також моральну шкоду, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачене страхове відшкодування у розмірі 19200 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 05 березня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, де водій автомобіля ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем Рено Приміум, р.н НОМЕР_1 у складі авто потягу з напівпричепом, рухаючись по автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ в межах Кролевецького району, допустив зіткнення з мотоциклом КМЗ Днепр 11, р.н. НОМЕР_2 . Унаслідок ДТП пасажир мотоцикла ОСОБА_3 помер, що не оспорюється сторонами у справі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 (а. с. 7).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 25 лютого 2020 року №0, відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

09 липня 2018 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» звернулося із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 , матері загиблого, на суму 38400 грн (а. с. 10-11).

Листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 31 січня 2019 року №8.3-03/3269 ОСОБА_1 повідомлено про те, що перебіг строку на прийняття рішення щодо здійснення регламентної виплати припиняється до дати, коли МТСБУ стане відомо про набрання законної сили рішення суду, а також перевіряє наявність у винної особи чинного страхового сертифікату «Зелена карта» (а. с. 12-13).

Листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15 травня 2020 року № 8.3-03/14629 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні регламентної виплати, у зв`язку з ненаданням запитуваних документів (а. с. 17).

Як зазначено в позовній заяві станом на 05.06.2020 року МТСБУ відшкодувало 38400 грн витрат понесених на встановлення надгробного пам`ятника та частину моральної шкоди в сумі 19200 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Згідно з положеннями ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» мінімальна заробітна плата з 01 січня 2017 року становить 3200 грн.

Таким чином, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 38400 грн (3200 грн х 12 місяців).

Враховуючи вищезазначені норми закону, особами, які мають право на відшкодування моральної шкоди, пов`язаної зі смертю ОСОБА_3 є його батьки.

Відповідач, не заперечуючи право позивачки на отримання страхового відшкодування відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатив їй половину суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що решта суми моральної шкоди має бути поділена між іншими особами, які мають право на її отримання.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є одинокою матір`ю і запис про батька ОСОБА_3 у Книзі реєстрації народження здійснено за її вказівкою відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Враховуючи вказану обставину, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги твердження відповідача, які повторюються в доводах апеляційної скарги, про те, що розмір виплати має бути розділений на дві рівні частки між двома особами: батьком та матір`ю, оскільки батьківство конкретної особи відносно загиблого ОСОБА_3 не підтверджується актовим записом про його народження. Відповідачем не надано та матеріали справи не містять доказів про те, що будь-які інші особи, крім матері загиблого, мають право на страхове відшкодування моральної шкоди.

За встановлених обставин справи та вимог закону суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 19200 грн.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Т.А. Левченко

Судді: О.Ю.Кононенко

О.І. Собина