Справа № 939/1478/21
08 вересня 2021 рокуБородянський районний суд
Київської області в складі: головуючої - судді Герасименко М.М.
за участю секретаря - Рассказової М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У липні 2021 року позивачі, через представника - адвоката Карасьову Л.А., звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрований, але з листопада 2019 року не проживає ОСОБА_5 . Оскільки відповідач не проживає у належній їм (позивачам) квартирі понад один рік, просили визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та представник позивачів - адвокат Карасьова Л.А. позов підтримали та викладене підтвердили.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_4 та представника позивачів, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 11 січня 1999 року позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 15).
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 16-17) у вказаній квартирі з 07 серпня 2019 року зареєстрований відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з листопада 2019 року в даній квартирі не проживає.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що є сусідкою позивачів, відповідач більше року не проживає у належній позивачам квартирі.
Згідно положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено зібраними по справі доказами, відповідач більше року не проживає у належній позивачам на праві спільної сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 , у добровільному порядку з реєстрації не знімається, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право користування вказаною вище квартирою .
Керуючись ст.ст. 9, 150, 156 ЖК України, ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 10-13, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення суду складено 09 вересня 2021 року.
СуддяМ.Герасименко