Справа № 303/2294/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року (головуючий суддя Гутій О.В.) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2018 року у справі №303/2294/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.01.2018 у справі №303/2294/16 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 152 993, 24 гривні та 2170 гривень завданих матеріальних збитків. Вирішено питання про судові витрати.

11.08.2020 відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гончаров В.В., звернувся із заявою про перегляд указаного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.01.2018 за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що місцевим судом при ухваленні рішення було враховано звіт про оцінку вартості майнової шкоди ФОП ОСОБА_4 від 08.10.2015 № 098/10/15, згідно якого вартість ремонту транспортного засобу разом із ПДВ становить 152 993,24 грн. На переконання заявника вартість ремонту транспортного засобу без урахування ПДВ (ставка ПДВ встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20%) є меншою та становить 127 494,37 грн.

Вказував, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ має стягуватися судом після надання документів про такі витрати, а тому суд при розгляді такої справи мав з`ясувати: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ. Зазначав, що Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 619/2671/16-ц та від 11.12.2019 у справі № 206/5271/14-ц дійшов висновку, що за відсутності у справі доказів на підтвердження того, що позивачем під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати ПДВ, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу вартості ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ.

Заявник вказує, що після ухвалення судового рішення, 26.07.2020 відповідачу ОСОБА_1 стало відомо про те, що сума присуджених позивачу за вказаним рішенням суду коштів у відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди перевищила витрати позивача на ремонт транспортного засобу. Факт відсутності у позивача доказів понесення витрат на відновлення транспортного засобу зі сплатою ПДВ вважає істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом і не була відома відповідачу ОСОБА_1 , а тому є нововиявленою обставиною.

Посилаючись на дані обставини, просив суд скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 у цивільній справі № 303/2294/16-ц, і прийняти нове рішення з урахуванням відсутності правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди з включенням ПДВ й розміру виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 у справі № 303/2294/16 за нововиявленими обставинами відмовлено.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 . На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову, стягнувши з ОСОБА_1 на коисть ОСОБА_5 майнової шкоди за виключенням суми здійсненого МТСБУ страхового відшкодування та розміру ПДВ.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що як на нововиявлену обставину ОСОБА_1 посилався на звіт про оцінку вартості майнової шкоди ФОП ОСОБА_4 від 08.10.2015 № 098/10/15. Істотною обставиною, що не була встановлена судом і не була та не могла бути відома відповідачу (є нововиявленою обставиною) є факт невідповідності стягнутої судом суми у відшкодування майнової шкоди її дійсному розміру; відсутність у позивача ОСОБА_3 доказів понесення витрат на ремонт транспортного засобу зі сплатою ПДВ; сплата чи несплата (понесення) позивачем ОСОБА_3 витрат із сплати ПДВ.

Представник апелянта подав заяву, у якій просив розглянути скаргу за відсутності апелянта та його представника; скаргу просив задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами це факультативна стадія цивільного процесу, під час якої суд, який ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, у зв`язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були і не могли бути їм відомі на час вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; не були встановлені судом; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.01.2018 у справі №303/2294/16 позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 152 993, 24 гривні та 2170 гривень завданих матеріальних збитків. Вирішено питання про судові витрати.

Указане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили 27.02.2018.

Цим рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 постановою Мукачівського міськрайонного суду від 15.10.2015 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. Так, при винесені судом даної постанови встановлено, що 27.09.2015 о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 в м. Мукачево на 771 км автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes E-320», номерний знак Словацької Республіки НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом.

При визначенні розміру майнової шкоди, завданої позивачу ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 152 993, 24 гривні, судом було взято до уваги копію звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №098/10/15 від 08.10.2015, наданого суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

Також з матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про виправлення описки в рішенні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2018 року. Заяву мотивував тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2018 з нього стягнуто 152993,24 грн майнової шкоди на користь ОСОБА_3 , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У рішенні зазначено, що вартість ремонту автомобіля згідно з висновком експерта складає 152993 грн. 00 коп. Однак МТСБУ відшкодувало потерпілому ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 51200,00 грн. Отже, від суми 152993,00 грн віднімається вже сплачена сума страховою компанією в розмірі 51200,00 грн, а тому сума, яка підлягає стягненню з нього на користь ОСОБА_3 , становить 101793,24 грн. Ця сума також зазначена у рішенні суду. Тому відповідач вважав, що кошти в розмірі 51200,00 грн позивач ОСОБА_3 вже отримав від страхової компанії, але суд при винесенні рішення суду допустив арифметичну помилку, а саме - не врахував виплачену суму, тому відповідач просив виправити арифметичну помилку в рішенні суду, вказавши привальну суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , у розмірі 101793,24 грн.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2019 року, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в рішенні суду - відмовлено.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, поданій до суду 11 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , вказував, що наявні істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Такою нововиявленою обставиною ОСОБА_1 вважає відсутність у позивача ОСОБА_3 доказів понесення витрат на ремонт транспортного засобу зі сплатою ПДВ. Вказує, що за відсутності у справі доказів на підтвердження того, що позивачем під час проведення ремонтних робіт понесені витрати із сплати ПДВ відсутні підстави для стягнення на користь ОСОБА_3 вартості ремонту автомобіля із врахуванням ПДВ.

Таким чином, доводи заявника фактично зводяться до незгоди із стягнутим за рішенням суду розміром майнової шкоди (тобто розміром витрат на ремонт транспортного засобу разом з ПДВ) в сумі 152 993, 24 гривні.

Колегія суддів зазначає, що у звіті про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №098/10/15 від 08.10.2015, вартість відновлювального ремонту було визначено в сумі 152 993, 24 гривні разом з ПДВ (а.с. 10-15 т. 1).

Таким чином, при розгляді справи по суті позовних вимог, судом була оцінена та досліджена обставина щодо розміру витрат на ремонт транспортного засобу, визначена разом з ПДВ.

Зі змісту рішення суду, матеріалів справи, зокрема, заяви про перегляд заочного рішення, яке ухвалювалось судом 05.07.2016 та було скасовано ухвалою місцевого суду від 27.07.2016 (а.с. 81-82, 105-107 т.1), письмових пояснень та заяв сторони відповідача (а.с. 165, 168 т. 1) слідує, що обставина стосовно розміру майнової шкоди, визначеної у Звіті про оцінку вартості майнової шкоди, досліджувалась судом і така обставина була достеменно відома ОСОБА_1 на час розгляду справи.

У п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» судам роз`яснено наступне.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини, а також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України (аналогічна норма міститься у статті 12 ЦПК України у редакції з 15.12.2017), не є нововиявленими обставинами.

Як зазначалось вище, в апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалось.

Отже, із висновком місцевого суду про те, що необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те, що йому та суду на час розгляду справи не було відомо про факт понесення позивачем ОСОБА_3 витрат із сплати ПДВ слід погодитися. Указані заявником обставини не є нововиявленими

Посилання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , зводяться до переоцінки доказів (щодо визначеного розміру витрат на ремонт транспортного засобу разом з ПДВ), оцінених судом у процесі розгляду справи, що в силу п. 1 ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Увалу Мукачівського міськрайонного суду від 10 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2021 року.

Головуюча:

Судді: