Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1035/20 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 31 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

14 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/1035/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович, про визнання договорів дарування недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2020 року, постановлену під головуванням судді Сташківа Т.Б., в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати недійними договори дарування житлового будинку і земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Лінкевичем Б.А. за № 114, 115, від 30.01.2019 року. Позовні вимоги мотивував тим, що він разом із дружиною ОСОБА_3 30.08.2012 придбали житловий будинок по АДРЕСА_1 . У будинку також проживають їхня донька ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_4 та їх спільні діти. Зазначав, що на початку 2019 року їхня дочка ОСОБА_2 запропонувала їм укласти договір довічного утримання, пояснивши при цьому, що вони будуть зареєстровані у будинку, права власності позбавлені не будуть при укладені вказаного договору. 30 січня 2019 року без його участі та участі дружини, приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу було посвідчено договори дарування житлового будинку та земельної ділянки, укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згодом чоловік дочки не допустив ОСОБА_3 до будинку. Після звернення до правоохоронних органів, позивачу було роз`яснено, що будинок їм не належить. Вказував, що їхня спільна дочка обманним шляхом змусила позивача підписати не договір довічного утримання, а договір дарування, адже в силу похилого віку він не розумів, який насправді правочин укладається.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2020 року затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Сторони дійшли спільної згоди:

1. визнати право спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 84,1 кв. м. та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,0564 га кадастровий номер :00:006:0260 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 по 1/4 частині за кожним;

2. сторони зобов`язуються сумлінно виконувати умови, передбачені цією мировою угодою та ст. ст. 356, 358 ЦК України, після підписання цією угоди майнові претензії сторін щодо вищевказаного майна вважаються врегульованими. Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 50 відсотків судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. Компенсовано за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України 50 відсотків судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. Сторони розуміють та визнають, що ухвала Новоград-Волинського міськрайонного суду про затвердження цієї мирової угоди після набрання нею законної сили є обов`язковою для сторін. У випадку невиконання взятих на себе зобов`язань за цією мировою угодою, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. Мирова угода укладена в 5 (п`яти) аутентичних примірниках, один для Новоград-Волинського міськрайонного суду та по одному кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу. Про наслідки укладення мирової угоди, а також зміст статей 207, 208 ЦПК України сторонам відомо. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович, про визнання договорів дарування недійсним закрито.

ОСОБА_4 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу у якій вказує, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки його неповнолітніх дітей. Зокрема зазначає, що укладена мирова угода між сторонами суперечить інтересам його неповнолітніх дітей. Судом першої інстанції не було залучено до справи його, як чоловіка відповідача та орган опіки та піклування, так як, позов стосується інтересів його з відповідачем дітей.

Розглянувши справу в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями реалізації права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Частиною першою статті 352 ЦК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Так, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

З огляду на наведені норми закону право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що власником житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,0564 га, кадастровий номер :00:006:0260 по АДРЕСА_1 був ОСОБА_1 .

13 січня 2019 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 .

В цей же день між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування земельної ділянки розміром 0,0564 га, кадастровий номер :00:006:0260, що розташована в АДРЕСА_1 .

Отже, за спірними договорами дарування ОСОБА_1 відчужив нерухоме майно на користь ОСОБА_2 , а не на користь ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мали права власності в житловому будинку по АДРЕСА_1 , а були та продовжують бути лише користувачами спірного нерухомого майна.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним рішення питання про права, свободи та інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не вирішувались, а тому апеляційне провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись статтями 362, 367, 368, 374, 377 ЦПК України апеляційний суд

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович, про визнання договорів дарування недійсними.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді