Справа № 127/9636/21
Провадження № 2-др/127/85/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі: секретаря Горденко Г.О.,

представника заявника Люлика Р.І. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця заяву представника позивача Люлика Романа Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя- задоволено.

19.08.2021 року до суду звернувся представник позивача - адвокат Люлик Р.І. із заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат. На підтвердження розміру судових витрат надав суду: договір №30-05/20 про надання правової допомоги від 30.05.2021 року; розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 13.082021 року; акт наданих послуг згідно договору №30-05/21 від 30.05.2021 року про надання правової допомоги від 16.08.2021 року; квитанцію на суму 10 000 грн. від 16.08.2021 року.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Люлик Р.І. заяву підтримав, просив суд її задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, зіславшись на обставини, викладені у його письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя - задоволено.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За даних обставин перебіг процесуального строку на вирішення питання про розподіл судових витрат почався 13.08.2021 року та останнім днем встановленого процесуальним законом п`ятнадцятиденного строку є 30.08.2021 року (заяву подано 19.08.2021 року).

Як визначено в п. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.п 4.2 п.4 поданого договору про надання правової допомоги від 30.05.2021 року, гонорар адвоката визначається Розрахунком суми гонорару за надані послуги, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Як вбачається із Розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу від 13.08.2021 року, розмір наданих послуг адвокатом Люликом Р.І. за надану професійну правничу допомогу у Вінницькому міському суді Вінницької області позивачу ОСОБА_3 становить 10 000 грн.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, адвокатом були виконані наступні роботи (надані такі послуги): зустріч з клієнтом, надання консультації; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні; складання та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя; участь у судових засіданнях Вінницького міського суду Вінницької області при розгляді справи № 127/9636/21.

Як вбачається із Квитанцій від 16.08.2021 року, адвокатом Люликом Р.І. прийнято від ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 30.05.2021 року 10 000 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Заяв та клопотань щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача не надходило.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 263-265, 270, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Люлика Романа Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя - задоволити.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна колишнього подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати, понесені нею на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: