Пр.№ 2/155/38/21
Справа № 155/459/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Марущенко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ «ДАК «Автомобільні дороги України»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Свій позов обґрунтовує тим, що він працював машиністом екскаватора Луцької дорожньо-експлуатаційної дільниці (ДЕД) №868 Упрдору №10 Міністерства транспорту України, службове приміщення якого було розташоване в селі Шклинь Горохівського району Волинської області по вулиці Молодіжній, 11. Згідно розпорядження керівництва Луцької дорожньо-експлуатаційної дільниці (ДЕД) №868 Упрдору №10, сім`ї позивача в складі 4 осіб, було надано житло в приміщенні ДРП №5 по вулиці Молодіжній, 11, села Шклинь Горохівського району Волинської області. 03 вересня 1993 року позивача було прописано у даному приміщенні, а 12.11.1996 року - прописані дружина та діти. В 2005 році ДРП №5 філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» переїхали в новозбудовані приміщення, які знаходяться по АДРЕСА_1 , а сім`я ОСОБА_3 залишилась проживати в старому приміщенні, яке знаходиться на балансі філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор». З 03 вересня 1993 року позивач добросовісно заволодів та продовжує по даний час відкрито та безперервно володіти нерухомим майном будинковолодінням, яке складається із житлового будинку та надвірних будівель і споруд, тому просить визнати за ним та членами його сім`ї право власності в порядку набувальної давності.

Ухвалою судді від 15.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» про визнання права власності за набувальною давністю, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено АТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав наведених у позові. Крім того, представник позивача суду пояснив, що з 03 вересня 1993 року позивач добросовісно заволодів та продовжує по даний час відкрито та безперервно володіти нерухомим майном. Весь час позивач несе витрати на утримання даного будинку. Хоча відсутні докази, яким чином надавалось майно позивачу, однак на думку представника позивача, ОСОБА_3 та його сім`я проживають в АДРЕСА_2 , на законних підставах, оскільки позивач був у трудових відносинах із відповідачем, згодом вийшов на пенсію та за 28 років питання про виселення позивача ніхто не ставив. Представник позивача звертався до відповідача з приводу приватизації будинку йому було відомо кому належить будинок.

Представник відповідача ОСОБА_2 суду пояснив, що позовні вимоги не визнає та вважає, що власником майна є не Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор», а АТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - Марущенко Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, з підстав наведених у письмових поясненнях. Крім того, суду пояснила, що належним відповідачем у даній справі є Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор», оскільки приміщення входить до статутного фонду АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є власністю товариства, перебуває у повному господарському віддані ДП «Волинський облавтодор» і обліковується на балансі філії «Луцька дорожно-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» як службове приміщення. Згідно матеріалів справи позивач був обізнаний про власника спірної будівлі, знав, що заволодів чужою річчю, тому на думку представника третьої особи таке володіння не призводить до набуття права власності незалежно від тривалості такого володіння. Позивач не є добросовісним набувачем спірного приміщення, а відкритість та безперервність користування майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами ст.344 ЦПК України.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши та оцінивши докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступного висновку.

Копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.35-39) стверджується, що позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30 червня 1986 року працював машиністом екскаватора 5 розряду Луцької дорожньо-експлуатаційної дільниці (ДЕД) №868 Упрдору №10 Міністерства транспорту України, згодом неодноразово реорганізоване та на даний час філія «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор».

Згідно довідки про склад сім`ї Шклинської сільської ради №154 від 12.04.2018 до складу сім`ї ОСОБА_3 входить: дружина ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 , син - ОСОБА_6 , та онуки ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно копії будинкової книги (а.с.31-34), ОСОБА_3 зареєстрований в с.Шклинь Горохівського району Волинської області 03.09.1993, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 12.11.1996, однак вулиці не зазначено.

Згідно акту обстеження житлового будинку, проведеного в АДРЕСА_2 , (а.с.41) ОСОБА_3 та члени його сім`ї проживають з 1993 року по даний час. За весь час проживання позивачем за власні кошти проведено ремонтні роботи, орієнтована вартість яких становить 120 000 грн.

Із копії технічного паспорта, виготовленого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 22.01.2019, інвентаризаційна справа №214, на замовлення Філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» (а.с.43-46), вбачається, що будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_2 , загальною площею 131,8 кв.м, з них житлова 92,2 кв.м., допоміжна 39,6 кв.м. Крім того, на території знаходяться, окрім житлового будинку А-1, погріб з шийкою В, прибудова а, прибудова а1, гараж б, хлів Б-1, прибудова б1, вбиральня Д, ганок а2, ганок а3, водогін Г.

Із заяви ОСОБА_3 від 22.11.2016 (а.с.47), вбачається, що позивач звертався у ДП «Волинський облавтодор» із проханням надати дозвіл на приватизацію службового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 , в якому він із сім`єю проживає з 1986 року. Будинок знаходиться в аварійному стані, філія ремонтувати та обслуговувати будинок відмовляється, будівлю він ремонтує самостійно за власні кошти, які ніхто не повертає.

20.12.2016 за вих..№3-2/1463 директор ДП «Волинський облавтодор» звернувся до в.о. голови правління ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з метою сприяння вирішення питання по суті за зверненням ОСОБА_3 (а.с.48).

29.12.2016 за вих. №1/19-10/2202 ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» скерував директору ДП «Волинський облавтодор» повідомлення, про те що майно, про яке йдеться у зверненні ОСОБА_3 , є власністю Компанії, та не може бути приватизоване відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також щодо нього не можуть бути вчинені дії, наслідком яких може стати його безоплатна передача. Щодо можливості відчуження майна у встановленому порядку, то на сьогодні діє наказ Укравтодору від 08.11.2016 №317, яким заборонено відчужувати майно, що перебуває на балансі дочірніх підприємств Компанії, що стверджується копією наказу, наявного в матеріалах справи (а.с.49-50).

Крім того, 13.04.2018 ОСОБА_3 звернувся до ДП «Волинський облавтодор» із заявою розглянути можливість приватизації будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де згідно будинкової книги з 1993 року проживає сім`я в кількості 8 чоловік.

Згідно довідки Шклинської сільської ради №168 від 27.05.2019, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на балансі Шклинської сільської ради не перебуває.

Із інформації відділу з питань організації діяльності центру надання адміністративних послуг Горохівської районної державної адміністрації від 07.02.2020 (а.с.84) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , 13.09.2005 за підприємством «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» зареєстровано КП «Волинським обласним бюро технічної інвентаризації» гараж Б-1 загальною площею 238 кв.м., а 17.10.2010 - гараж А-2 загальною площею 247,2 кв.м.

Згідно рішення виконавчого комітету Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області №20 від 30.10.2018 «Про впорядкування нумерації будинків» (а.с.93 т.2), будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Волинській області та використовуються як виробничі приміщення ДРП №5 філія «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» присвоєно будинковий номер «46» згідно фактичного їх розташування.

Згідно довідки філії «Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» №113 від 20.08.2018 (а.с.40), будинковолодіння з надвірними будівлями та спорудами, яке розташоване по АДРЕСА_2 , знаходиться на балансі філії ««Луцька ДЕД» ДП «Волинський облавтодор» з 2000 року як службове приміщення, в якому проживає сім`я тракториста ДРП-5 філії «Луцька ДЕД» ОСОБА_3 у складі семи осіб, які зареєстровані за даною адресою. Залишкова балансова вартість будинковолодіння 4920 грн.

Із поданих доказів, а саме: статуту АТ «Державна акціонерна компанія» «Автомобільні дороги України» (а.с.100-116), статуту ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (а.с.117-125), наказу №93 від 05.03.2002 «Про зміни у структурі управління державними дорожніми підприємствами в Автономній Республіці Крим, областях і м.Севастополі» (а.с.126-127), наказу №156 від 09.04.2002 «Про створення дочірніх підприємств ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» (а.с.128), вбачається, що АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» створене рішенням Державного агентства автомобільних доріг України, яке є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України, компанія є акціонерним товариством, 100% акцій якого належить державі, ДП «Волинський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є правонаступником зобов`язань та договорів ліквідованого Волинського обласного об`єднання державних дорожніх підприємств та реорганізованих дорожніх державних підприємств.

З акту передачі майна до статутного фонду «ДАК» Автомобільні дороги України» (а.с.129), зведеного акту інвентаризації майна Луцького ДЕП (а.с.131), розрахунку вартості майна Луцького ДЕП для формування статутного фонду ДАК «Автомобільні дороги України», інвентаризаційного опису №1 основних засобів Луцького ДЕП, станом на 01 квітня 2002 р., акту передачі майна і фінансових ресурсів згідно з результатами інвентаризації з балансу Луцького ДЕП на баланс ДАК «Автомобільні дороги України» (а.с.130), акту передачі майна в оперативне управління (а.с.126 т.2), довідки щодо перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Волинський облавтодор» від 29.03.2021 (а.с. 174-179 т.2) стверджується, що приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_2 , увійшло до статутного фонду АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є власністю товариства, перебуває у господарському віданні ДП «Волинський облавтодор» і обліковується на балансі філії «Луцька ДЕД ДП «Волинський облавтодор» як службове приміщення.

Так, статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно зі статтею 328 ЦК України набувальна давність є однією із підстав набуття права власності.

Норми права інституту набувальної давності регулюють один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередньому титулі права власності та на відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналіз категорії добросовісності заволодіння майном як умови набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України дає підстави для висновку, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного права означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно реалізовувати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки. При вирішенні таких спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном). Добросовісний володілець майна у момент заволодіння ним не знає (не може і не повинен знати) про неправомірність такого заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка у подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном, то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх наведених умов у сукупності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) зроблено висновок, що «умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном».

Тобто, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що у майна є власник, на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Згідно ст.85 ГК України господарське товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, як встановлено судом ОСОБА_3 та члени його сім`ї користуються спірною будівлею, яка перебуває на балансі відповідача та входить до статутного фонду АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», будь-яких письмових доказів про передачу у користування ОСОБА_3 спірного майна, суду надано не було, однак сторонами не оспорюється факт проживання та користування будівлею позивачем. Зазначене свідчить, що позивач був обізнаний про власника будівлі та звертався до нього з питанням приватизації майна, а отже знав, що заволодів чужою річчю, тому на думку суду, позивач не є добросовісним набувачем спірного житлового приміщення, а відкритість і безперервність користування майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України. Володіння майном вважатиметься добросовісним лише в тому випадку, якщо в момент набуття річчю її набувач не знав та не міг знати, що він володіє чужою річчю. А тому, позивачем не доведено добросовісність набуття спірного приміщення відсутні всі обставини, передбачені статтею 344 ЦК України, необхідні для набуття права власності за набувальною давністю.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає правових підстав для визнання за позивачем та його сім`єю права власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , та відмовляє у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 78, 141, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 115,316, 317, 321, 328, 344 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» про визнання права власності за набувальною давністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська, 41, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" м.Київ, вул.Антоновича,51, .

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2021.

Головуючий