СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4058/21
ун. № 759/6494/21
У Х В А Л А

23 вересня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Твердохліб Ю.О,

за участю секретаря судових засідань Кушнірчук А.Р ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право власності, стягнення збитків та упущеної вигоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідачів на свою користь збитки у розмірі 110 000,00 грн та збитки у вигляді упущеної вимоги у розмірі 220 000,00 грн.

23.09.2021 року через канцелярію суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді, в обгрунтування якої вказано, що позивач має сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи, оскільки скасовано ухвалу судді від 05.05.2021 року про зупинення првадження у справі, за апеляційною скаргою позивача.

В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 1 ст. 34 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, та оскільки доказів на підтвердження обставин, які можуть свідчити про заінтересованість головуючого судді у результаті розгляду справи, його необ`єктивність та упередженість заявником не надано, а зазначені у заяві висновки не свідчать про наявність підстав для відводу судді.

Зважаючи на те, що обставини, на які посилається заявник, є необґрунтованими, зокрема: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не можуть бути підставою для відводу, також не встановлено інших обставин, передбачених ст. ст. 36, 37 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 259, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право власності, стягнення збитків та упущеної вигодивідмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Твердохліб Ю.О.