Провадження № 2/686/1029/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021

17 вересня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та його поділ. Просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 01.10.2014 року по 01.01.2020 р. Визнати автомобіль «ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , шафу-купе вартістю 11 000 грн. та кухню вартістю 11 000 грн. об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Залишити автомобіль ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шафу-купе вартістю 11000 грн., кухню вартістю 11000 грн. у власності ОСОБА_4 , припинивши право власності ОСОБА_1 на вказане майно, та стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в рахунок належної частки у спільному майні в розмірі 106 000 грн. Просила стягнути з відповідача судові витрати по справі.

З липня 2002 року по 25.03.2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , що змінював прізвище у зв`язку з одруженням проживали однією сім`єю у незареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_6 .

26 березня 2005 року позивач з відповідачем офіційно зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №398, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України позивача.

04.09.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №258 від 04.09.2012 року.

Незважаючи на розірвання шлюбу, в подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як подружжя до січня 2020 року, ведучи спільне господарство та виховуючи доньку, без офіційної реєстрації шлюбних відносин.

З 01.10.2014 року по червень 2015 року позивач та відповідач проживали разом в орендованій квартирі АДРЕСА_1 .

В подальшому відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 купили в рівних частках кожен квартиру АДРЕСА_2 , яка надалі використовувалась ними для проживання їх сім`ї в складі трьох осіб.Сторони здійснювали ряд поліпшень у вказаній квартирі, здійснювали ремонт.

Донька сторін ОСОБА_6 зареєстрована за адресою квартири45 АДРЕСА_3 , де зареєстрований та проживає на теперішній час відповідач у справі.

Під час спільного проживання позивача та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 14.05.2016 року за рахунок спільних коштів було сторонами придбано спільний автомобіль«ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 .

Також сторонами придбано 14.09.2019 року за рахунок спільних коштів меблі-шафу-купе вартістю 11000 грн. та кухню вартістю 11000 грн, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 .

В січні 2020 року внаслідок істотного погіршення стосунків сторони фактично припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, а 01.08.2020 року ОСОБА_1 виїхала з вищевказаної квартири та по даний час проживає за іншою адресою.

Таким чином сторони у період з 1.10.2015 року по 01.01.2020 року проживали однією сім`єю, маючи притаманні подружжю відносини, зокрема, ведучи спільне господарство, без офіційної реєстрації шлюбу. Внаслідок неможливості мирного врегулювання спору, позивач звернулась до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задоволити. Погодились на компенсацію вартості автомобіля 51958 грн. Відповідач направив в судове засідання представника та подав письмовий відзив. Надав суду висновок експерта-оцінювача щодо дійсної вартості спірного автомобіля. Заперечено належність та допустимість доказів щодо вартості замовлених меблів.Відповідач не визнав факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт проживання сторін по справі однією сім`єю з 2015 по 2020 роки. ОСОБА_7 підтвердив здійснення спільних ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 в 2015 році.

Свідок ОСОБА_10 підтвердив факт виготовлення меблів на замовлення позивача. При встановленні меблів та їх доставці допомагав відповідач. Установка меблів здійснювалась ним приблизно 2-3 роки назад.

ОСОБА_11 , яка є сусідкою мами відповідача свідчила, що відповідач за кошти від продажу дачі придбав квартиру. Знає, зі слів відповідача, що останній не мав дружини. ОСОБА_12 підтвердила, що була разів десять в квартирі АДРЕСА_2 , коли ставили шафу-купе. В квартирі була присутня ОСОБА_6 .

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 4.09.2012 року припинили шлюб зареєстрований 26.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .

За інформацією Хмельницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану по архіву відсутній актовий запис про шлюб ОСОБА_1 и та ОСОБА_4 .Перевірка проведена з 1.10.2014 року по 01.01.2020 року.

У сторін є спільна дитина ОСОБА_6 2004 р.н., що не заперечено відповідачем.

11 червня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 придбали в рівних частках квартиру АДРЕСА_2 . Придбання здійснено за 163 953 грн. Договір купівлі-продажу квартири від 11.06.2015 року ніким не оспорено, а отже є дійсним та відображає фактичні відносини сторін. Під час оформлено договору сторонами подано нотаріусу спільну заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про перебування у фактичних шлюбних відносинах на момент оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 та спільна донька сторін ОСОБА_6 зареєстровані за адресою кваритири АДРЕСА_2

Факт придбання квартири виключно за кошти відповідача не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_11 щодо придбання відповідачем квартири за власні кошти, отримані від реалізації дачі,оскільки вказані обставини не доведені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_4 10 травня 2016р. придбав за договором купівлі-продажу автомобіля в ПАТ «Хмельниччина-Авто» автомобіль«ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 281 750 грн.Транспортний зареєстровано за відповідачем.

За проведеною оцінкою «ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 13 січня 2021 року ринкова вартість автомобіля складає 103 916,70 грн. Вказана оцінка не заперечена стороною позивача.

Суд критично оцінює розписки ОСОБА_4 про позику грошових коштів в розмірі 100 000 грн. та 50000 грн., зважаючи на порядок їх оформлення особисто відповідачем, беручи до уваги характер взаємовідносин з позивачем, та оцінює їх як спосіб ввести суд в оману щодо дійсної природи відносин між сторонами та, відповідно, статусу майна.

За довідкою ГУ ДПС у Хмельницькій області доходи ОСОБА_4 складають щорічно:2014р.-12000 грн., 2015 р.-12000 грн.,2016 р.-20 000 грн., 2017 р.-40000грн., 2018 р.-30000грн., 2019 р.-40000грн.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України дохід ОСОБА_1 за 2014 р.-107170 грн.,за 2015р.-181667 грн.,за 2016р.-240942 грн.,за 2017р.-316063 грн.,2018р.-466654 грн., 2019р.-512820 грн.

Позивачем заявлено про придбання меблів під час проживання в квартирі АДРЕСА_2 , а саме шафи-купе за 11 000 грн. та кухні за 11 000грн. Суд оцінює розписку ОСОБА_13 про отримання від ОСОБА_4 6000 грн. за виготовлення та установку шафи-купе як доказ часткової оплати вартості меблів, та вважає, що нею не спростовується зафіксована у товарному чеку від 14.09.2019 році вартість шафи-купе-11 000 грн., кухні-11 000грн.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили факт проживання сторін по справі однією сім`єю з 2015 по 2020 роки. ОСОБА_7 підтвердив здійснення спільних ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 в 2015 році. Свідок ОСОБА_10 підтвердив факт виготовлення меблів на замовлення позивача. При встановленні меблів та їх доставці допомагав відповідач.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється(ст.372 ЦК України).

При застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.

При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.(ч.4ст.263 ЦПК).

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 червня 2021 року у справі № 748/1943/19 (провадження № 61-5155св20) дійшов правого висновку про те, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) вказувала на те, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно як установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства(Постанова КЦС ВС від 15.07.2020 № 524/10054/16 (61-21748св18)).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Стаття 71 СК України визначає способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема ч. 4 наведеної статті передбачає можливість присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 01.10.2014 року по 01.01.2020 року підтверджується зібраними по справі доказами, що доводиться оформленим правочином купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна-квартири АДРЕСА_2 11.06.2015 року та вчиненою спільною заявою про перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, копією товарного від 14.09.2019 року щодо придбання меблів, показами свідків, реєстрація спільної доньки ОСОБА_14 здійснена в 2018 році за адресою квартири АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, оцінивши джерело доходів та обсяги доходів сторін, суд приходить до висновку про статус майна заявленого до розподілу як спільної сумісної власності. Виходячи з принципу розумності та справедливості є підставним спірний автомобіль «ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 визнати об`єктом права спільної сумісної власності сторін.Доцільним є враховуючи неподільність автомобіля, залишити його у власності відповідача та , зважаючи на експерту оцінку, стягнути на користь позивача 51 958 грн. як компенсацію належної позивачу ? частки автомобіля. В той же час залишити кухню вартістю 11 000 грн., що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 у власності ОСОБА_15 , а шафу-купе вартістю 11 000 грн. за тієюж адресою у власності ОСОБА_4 . Позивачем не доведено здійснення відповідачем будь-яких перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 , в т.ч. і меблями, що перебувають за вказаною адресою.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Встановити факт спільного проживання без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 01.10.2014 року по 01.01.2020 р.

Визнати автомобіль «ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , шафу-купе вартістю 11 000 грн. та кухню вартістю 11 000 грн. об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Залишити автомобіль ЗАЗ VIDA,2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 у власності ОСОБА_4 , припинивши право власності ОСОБА_1 на вказане майно, та стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в рахунок належної частки у спільному майні в розмірі ? вартості автомобіля 51 958 грн.

Залишити кухню вартістю 11 000 грн. за адресою АДРЕСА_4 у власності ОСОБА_15 , а шафу-купе вартістю 11 000 грн. за тієюж адресою у власності ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір 1681,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати проголошення рішення через Хмельницький міськрайонний суд.

Повний текст рішення виготовлено 23 вересня 2021 року.

Суддя З.А.Чевилюк