Справа № 521/8784/21
Провадження 2/521/3817/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 10.10.2019р. у розмірі 100000 грн., а також судові витрати.

14.07.2021р. до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити мирову угоду.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити мирову угоду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у затвердженні мирової угоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у справі є повернення грошових коштів, а його підставами невиконання ОСОБА_2 зобов`язань, що виникли з боргової розписки від 10.10.2019р., згідно якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100000 грн., які зобов`язувався повернути до 10.10.2020р. (а.с. 6)

Згідно з умовами запропонованої сторонами мирової угоди, відповідач ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 , погашає свій борг шляхом передачі права власності на майно, а саме: нежитлову будівлю, загальною площею -74 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 25-26)

Цивільний кодекс України передбачає, що одним із способів набуття права власності є укладення договору купівлі-продажу (перехід права власності на майно від однієї особи до іншої за певну оплату).

Дана конструкція переходу права власності на майно від однієї особи до іншої за певну оплату, характеризує дане правовідношення як купівлю-продаж.

Отже, повернення коштів позивачу не може відбуватись шляхом визнання за ним права власності на зазначену квартиру.

Таким чином, юридичний зміст даної мирової угоди свідчить про те, що прохання про її затвердження в дійсності спрямоване на здійснення іншого правочину.

Крім того, особливістю даної мирової угоди є те, що її положення передбачать перехід права власності на нежитлову будівлю, загальною площею -74 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , а, відтак, суд зобов`язаний здійснити перевірку певних обставин, зокрема, законних підстав реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказане майно, відсутності обтяжень квартири, наявності обґрунтованих претензій інших осіб щодо квартири, тощо.

Учасниками справи не надано доказів, що підтверджують актуальну інформацію про даний об`єкт, інформацію про власника, про наявність чи відсутність обтяжень чи заборон.

Отже, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, лише припиняють спір.

Окрім того слід зазначити, що ані заява про затвердження мирової угоди від 09.07.2021р. ані сама мирова угода від 08.07.2021р., які складені від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не містять підпису ОСОБА_2 (а.с. 23-24,25-26)

Враховуючи, що зазначене нерухоме майно, в даному випадку, не може бути об`єктом за рахунок якого погашається заборгованість (повертаються кошти) за борговою розпискою від 10.10.2019р., заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, а в її затвердженні слід відмовити та продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Мазун