Справа № 278/1806/21
УХВАЛА

"06" вересня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» в особі Першої транспортної компанії України АЗС «Прайм», Підприємства об`єднання громадян «Підприємство «Альфа» спілки інвалідів «Аверс» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить стягнути з:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» в особі Першої транспортної компанії України АЗС «Прайм» - 28125 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.;

- Підприємства об`єднання громадян «Підприємство «Альфа» спілки інвалідів «Аверс» 22000 грн.

При вирішенні питання про відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В порушення наведених норм позовна заява ОСОБА_1 не містить ціни позову.

Приписами п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, в позові ОСОБА_1 зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також з матеріалів заяви вбачається, що позивачем не дотримано вимог п.8 ст.43 ЦПК України, а саме документи, що надані суду разом із заявою не скріплені власноручним підписом заявника.

З матеріалів позову вбачається, що 28125 грн., які позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» в особі Першої транспортної компанії України АЗС «Прайм» складаються з наступних сум: 4000 грн. компенсації за невикористану відпустку, 2400 грн. невиплаченої заробітної плати та 21725 грн. середнього заробітку за час затримки.

Сума 22000 грн., яку позивач просить стягнути з Підприємства об`єднання громадян «Підприємство «Альфа» спілки інвалідів «Аверс», є компенсацією за невикористану відпустку.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 документ про сплату судового збору до позовної заяви не подав, посилаючись на те, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати таке.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Отже, пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Законом України «Про судовий збір» не передбачено.

Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди є вимогами майнового характеру.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач, визначаючи зміст позовних вимог, просить стягнути середній заробіток за весь період затримки розрахунку, який на момент звернення до суду складає 21725 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

Таким чином, за вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку на момент звернення до суду позивачу слід сплатити судовий збір, сума якого становить 908 грн.

На виконання приписів п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачу слід навести попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в матеріалах позовної заяви відсутні обгрунтування та докази того, що Перша транспортна компанія України АЗС «Прайм» є представництвом чи філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+».

Зважаючи на викладене, позивачу слід уточнити склад відповідачів та зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст.ст.175,177 цього кодексу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брент+» в особі Першої транспортної компанії України АЗС «Прайм», Підприємства об`єднання громадян «Підприємство «Альфа» спілки інвалідів «Аверс» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали суду позивач має право подати відповідну заяву через канцелярію суду або направити її засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. П. Маслак