Справа № 392/12/20
Провадження № 2/392/100/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючої: судді Кавун Т.В.

при секретарі Стець Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.11.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 1940 Євро на поворотній основі без сплати відсотків, на строк до 01.02.2019 року. Однак, відповідач грошові кошти у передбачений договором строк не повернув. Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 2186,14 Євро, з яких: 1940 Євро - основна сума боргу, 52,14 Євро - 3% річних, 194 Євро - штраф, а також сплачений судовий збір.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що ніяких коштів від позивача він не отримував.

Представник відповідача до суду не з`явилася, надіслала заяву з проханням відкласти розгляд справи, призначений на 23.09.2021 рік, у зв`язку з хворобою.

Суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті у спорі про стягнення заборгованості за договором позики.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

06.11.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики.

Відповідно до умов договору позики, позикодавець ОСОБА_1 передав позичальнику ОСОБА_2 безвідсоткову позику в сумі 1940 Євро, що є еквівалентом 61789 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на дату укладення договору. Підписанням цього договору, сторони підтверджують, що позикодавець передав, а позичальник отримав позику до 01.02.2019 року включно. У випадку прострочення повернення позики у повному розмірі чи в частині, позичальник зобов`язаний додатково сплатити позикодавцеві штраф у розмірі 10% від простроченої суми позики.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по даній справі від 25.05.2021 року за № 1292/1293/21-27, проведеної Кропивницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 06.11.2018 року, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який міститься зі зворотної сторони в графі "____/О.Л.Кирстя", виконаний рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої підготовки чи застосування технічних засобів, самим ОСОБА_2 .

Отже, між сторонами було укладено договір позики, строком дії до 01.02.2019 року.

Однак, в установлений договором позики строк, відповідач зобов`язання не виконав. А тому, позивач має право на стягнення заборгованості за договором позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів на спростування обставин викладених позивачем, суд погоджується з розрахунками позивача, а тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2186,14 Євро, з яких: 1940 Євро - основна сума боргу, 52,14 Євро - 3% річних, 194 Євро - штраф.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ,місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.В. Кавун