Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8472/20
У Х В А Л А

15 вересня 2021 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 16.07.2021 матеріали позовної заяви були залишені без руху, а позивачу був наданий термін, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Позивач ОСОБА_1 11.08.2021 отримав копію вказаної вище ухвали, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з власноручною розпискою, що приєднана до матеріалів справи.

19.08.2021 на виконання ухвали про усунення недоліків до суду позивачем подано клопотання, в якому він просить приєднати до матеріалів справи для вручення відповідачці, яка є громадянкою Російської Федерації, позовну заяву викладену російською мовою, яку додано до вказаного клопотання у двох примірниках. Крім того, у клопотанні зазначено, що решта документів додані до позовної заяви (свідоцтво про шлюб російською мовою, копія паспорта відповідача російською мовою та копія його паспорта - на зворотній сторінці міститься переклад російською мовою).

Окрім цього, в клопотанні позивачем російською мовою вказана можлива адреса проживання відповідачки ОСОБА_2 : ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , проте будь-яких доказів чи обґрунтування щодо наданої адреси не надано.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно частин 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

До того ж, як наголошено судом в ухвалі від 16.07.2021, відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», в частині, що не суперечить нормам чинного законодавства, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що в шлюбі з відповідачем неповнолітніх дітей не має, проте у позові не зазначає про те, що відповідач не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану або ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Дана норма закону стосується випадків, коли один із подружжя заперечує проти розірвання шлюбу, у зв`язку з чим полегшений спосіб розірвання шлюбу є неможливим, або коли він не заперечує проти розірвання шлюбу, але ухиляється від подання відповідної спільної заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із п. 3, 4 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей;за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. У заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

Крім цього, з тексту позовної заяви вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації (відповідно до наданої копії паспорту) та місцем її реєстрації позивач зазначає АДРЕСА_2 .

Однак, відповідно до відповіді Відділу реєстрації місця проживання від 09.02.2021 ОСОБА_2 за вказаної адресою не зареєстрована, а інформація щодо її місця реєстрації відсутня.

Як вбачається з інформації Державної прикордонної служби України від 17.06.2021, наданої на виконання ухвали суду від 04.06.2021, ОСОБА_2 , перетнула кордон 13.01.2020 та виїхала за межі України в пункті пропуску «Бачівськ».

Відповідно до ч.8 ст.130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому ст.502 ЦПК України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 08 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Тож, оскільки місце проживання відповідачки, яка є громадянкою Російської Федерації, не встановлене, наявні відомості щодо її виїзду за межі України, зазначення позивачем можливої адреси проживання у Російській Федерації, - судом мають бути вчинені дії згідно Розділу ХІ, який передбачає направлення міжнародного судового доручення про вручення документів та вчинення процесуальних дій, до Компетентного органу Російської федерації, разом з копією позовної заяви, доказами, що додані до неї та процесуальних документів, із засвідченим перекладом вказаних документів мовою відповідної держави через органи Міністерства Юстиції України в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Відповідно до ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Оскільки Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі належним чином завіреному перекладі на російську мову, позивачу необхідно надати такий пакет документів з офіційним перекладом засвідчений належним чином у двох примірниках із зазначенням адреси проживання чи перебування відповідачки ОСОБА_2 за межами території України.

Тож недоліки, вказані в ухвалі від 16.07.2021 позивачем в повній мірі не усунуто.

Вказані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст.130 та190 ЦПК України, суддя вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків, надання належним чином завіреного перекладу позовної заяви та долучених до позовної заяви документів на російську мову, обґрунтування адреси перебування відповідачки, для здійснення судового доручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

За таких підстав, суддя не може наразі продовжувати розгляд справи і вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 133, 174-177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбуповторно залишити без руху.

Надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків заява буде визнана не поданою та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.09.2021.

Суддя: Н. М. Кондрацька