Провадження № 22-ц/802/852/21 Категорія: 8 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Галицької І. П.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Терещука Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування записів за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Карпука Андрія Сергійовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 квітня 2016 року державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер 29401593) за ТОВ «Кей-Колект» на земельну ділянку кадастровий номер :31:112:001 площею 0,0616 га. В той же день було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Зазначає, що є іпотекодавцем даного нерухомого майна, а його державна реєстрація за іпотекодержателем ТОВ «Кей-колект» проведена всупереч вимогам закону, оскільки на момент вчинення цих дій на нерухоме майно було накладено обтяження. Також зазначає, що не отримував у встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» вимоги іпотекодержателя. Крім того вказує, що державна реєстрація предмета іпотеки була проведена всупереч положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З наведених вище підстав та посилаючись на порушення своїх цивільних прав як співвласника спірного нерухомого майна, позивач просить суд:

1) скасувати запис про право власності за №14307686 у Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :31:112:0001 площею 0,0616 га., згідно рішення №29401593 від 20.04.2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича;

2) скасувати запис про право власності за №14306485. у Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною плошею 164,8 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , згідно рішення №29400840 від 20.04.2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Дениса Михайловича.

Рішенням Луцького міськрайнного суду Волинської області від 08 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_2 адвокат Карпук А. С., подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що наведена в рішенні мотивація, зокрема, посилання на дотримання нотаріусом законодавства при внесенні записів про проведення державної реєстрації права за відповідачем не є перешкодою для задоволення позову про скасування таких записів, адже наявність таких записів грубо порушують права позивача. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач заявив позовні вимоги про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які в силу імперативних приписів ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не можуть бути скасовані або вилучені, в тому числі в судовому порядку, та не пред`явив вимоги про скасування рішення державного реєстратора з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що 17 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (іпотекодавці) було укладено договір іпотеки з метою забезпечення в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань позичальника ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 травня 2007 року. Предметом іпотеки за даним договором був житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, на якій розміщений даний будинок.

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» і ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки.

25 квітня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д. М. прийняв рішення № 29401593, № 29400840 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за суб`єктом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на земельну ділянку (кадастровий номер :31:112:0001) та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 25 квітня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д. М. вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи: № 14307686, з якого вбачається проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (земельну ділянку, площею 0,0616га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :31:112:0001) за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 року (індексний номер 29401593), а підставою виникнення права власності вказано договір іпотеки № 1692 від 31 липня 2008 року (а.с. 15); № 14306485, з якого вбачається проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 164,8 кв.м, житловою площею 118,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 25 квітня 2016 року (індексний номер 29400840), підстава виникнення права власності - договір іпотеки № 1832 від 17 травня 2007 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року в адміністративній справі №803/1717/17 визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29401593 від 25 квітня 2016 року на земельну ділянку (кадастровий номер - :31:112:0001, адреса АДРЕСА_1 ).

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щелкова Д. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29400840 від 25 квітня 2016 року на житловий будинок (адреса АДРЕСА_1 ).

Однак, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2018 року рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 березня 2018 року у справі № 803/1717/17 скасовано, а провадження у справі закрито, оскільки таку не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приписи частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Отже, чинним законодавством, що регулює порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, чітко врегульований порядок та спосіб виконання рішення суду, яким визнається неправомірна державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Вказаний порядок передбачає неможливість у судовому порядку скасовувати чи вилучати записи з Державного реєстру прав. Натомість передбачено можливість скасування рішення державного реєстратора з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що на час звернення до суду діяла нова редакція ч. 3 ст. 26 Закону України №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зміни до якої були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16 січня 2020 року, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обрання неефективного способу захисту позивачем.

Правовий висновок щодо дії даного Закону в часі викладено в постановах Верховного Суду від 03березня 2021 року №913/175/20 та від 18 лютого 2020 року №756/13679/16-ц.

Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням апелянтом чинного законодавства, не спростовують висновків суду і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 адвоката Карпука Андрія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді :