УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу № 953/10865/20 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення у справі № 953/10865/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення задоволено у повному обсязі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 31 484 грн. 78 коп., з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 30.04.2020 у розмірі 18 331,66 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 30.04.2020 у розмірі 9 785,91 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 341,85 грн. та 3% річних в розмірі 1 025,36 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 гривні в рівних частках, тобто по 350 гривень 33 копійки з кожного.
Копія заочного рішення в порядку ст. 283 ЦПК України була направлена відповідачам за місцем реєстрації.
23.12.2020 поштове відправлення було повернуто до Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
26.08.2021 відповідач ОСОБА_1 отримав копію вказаного вище заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2020.
26.08.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення, у якій заявники просять поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 по цивільній справі № 953/10865/20 н/п 2/953/2401/20 та призначити її розгляд в загальному порядку. В обгрунтування поданої заяви відповідачі посилаються на те, що вони не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи судом, що позбавило їх права надавати суду докази, подавати клопотання та заяви, надавати пояснення суду, тощо. Також зазначили, що з заочного рішення вони дізналися про те, що суд задовольнив позовні вимоги позивача відносно шістьох відповідачів, однак ОСОБА_4 фактично не проживає за місцем реєстрації останні три роки, ОСОБА_6 проходить строкову військову службу, у зв`язку з чим кінцева сума заборгованому за послуги водопостачання та водовідведення має бути перерахована з врахуванням вказаних обставин та застосуванням строків позовної давності. Крім того, зазначили, що відповідач ОСОБА_2 з 14.08.2014 по теперішній час прикута до ліжка, а тому вона фізично не може використовувати 5 560 літрів води на місяць.
Разом з цим, зазначили, що між ними та позивачем відсутні будь-які договірні зобов`язання; позивач поставляє воду не придатну для вживання та приготування їжі.
На підставі викладеного заявники звернулися до суду з даною заявою.
Ухвалою суду від 28.08.2021 заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прийнято до розгляду, призначено судове засідання.
28.09.2021 представником позивача ОСОБА_7 подано письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.64-68), у яких представник зазначає наступне.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2020 позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на загальну суму 31 484,78 грн з урахуванням № % річних та індексу інфляції, та судовий збір 2102, 00 гривні в рівних частках, тобто по 350,33 грн. з кожного.

Копію рішення суду було направлено сторонам у справі для відома за місцем реєстрації.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у заяві про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2020, вказують, що не знали про його винесення. Зазначають, що вказане рішення суду має бути переглянуто та скасоване з об`єктивних причин, а саме: з підстав не отримання ними будь-якої судової кореспонденції, та порушенням процесуальних прав, що виразилось у неможливості заперечити проти позову та заявити про застосування строків позовної давності. Окрім того, вказують, що ОСОБА_4 фактично не проживає за місцем реєстрації більше 3-х років, мешкає за адресою : АДРЕСА_1 . На підтвердження цьому надають копію довідки ТОВ Агенство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ». Також зазначають, що ОСОБА_6 проходить строкову військову службу тривалістю 18 місяців у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 25.06.2020, про що свідчить довідка з в/ч НОМЕР_1 .

Вважаємо, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані відповідачі у справі, в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . За вказаною адресою нарахування за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюються на підставі встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на 6 осіб.

З заявою про тимчасову відсутність за місцем реєстрації та проживанням за іншим місцем ОСОБА_4 , ніхто із відповідачів не звертався.

Належним та допустимих доказів об`єктивності причини не можливості з"явлення до суду, не можливості отримання судової кореспонденції тощо у заяві не вказали.

Стосовно порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що виразилось у неможливості подання заперечень неї позовну заяву та заявлення клопотання про застосування строків позовної давності зазначив наступне..

Справа знаходилась в провадженні суду з липня 2020 по день винесення рішення. За оспорюваний період (заявлений КП «Харківводоканал» у позові) відповідачам направлялись щомісячно квитанції на оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з вказівкою суми заборгованості та поточного платежу. Тому, на протязі жовтня 2016 - квітня 2020, відповідачі знали про існування заборгованості і необхідності її погашення у найкоротші терміни. І вже на той час мали можливість звернутись до підприємства та заявити свою незгоду з виниклим боргом, або укласти договір реструктуризації.

З цього випливає, що користуючись послугами з централізованого водопостачання та водовідведення на протязі тривалого періоду, не висловлюючи будь-якої незгоди щодо кількості, якості, здійснюючі плату, не могли не знати про виниклу заборгованість

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10.01.2002 р., зі змінами та доповненнями, споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

З розрахунку, який міститься в матеріалах справи вбачається, що відповідачами взагалі не проводились оплати. Даний факт відповідачем навряд чи буде заперечуватись і спростовується розрахунком.

Нормою ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 1875-ІУ від 24.06.2004, в редакції, що була чинна на момент виникнення правовідносин, передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Що стосується долученої до заяви копії довідки від 06.08.2021 за вих. № 152, виданої ОСОБА_4 ТОВ Агенство нерухомості «РЕСТРІЕЛТ», з якої вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 . За вказаною адресою проживає без реєстрації, оплата комунальних послуг, в тому числі оплата послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з липня 2013 здійснюється ОСОБА_4 , станом на 01.08.2021 заборгованість відсутня.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

За змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.20217 за № 2189-УІІІ (надалі Закону), зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (пункт 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»),

З огляду на викладене, нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані не тільки власники квартири, а й особи місце проживання яких, у цій квартирі, зареєстровано у встановленому порядку.

Щодо не проживання за місцем реєстрації з 25.06.2020 ОСОБА_6 у зв`язку з проходженням строкової військової служби тривалістю 18 місяців у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомив, що КП «Харківводоканал» заявлено позовні вимоги за період з 01.10.2016 по 30.04.2020. З цього слідує, що долучена до заяви довідка не може бути прийнята судом до уваги у якості доказу не проживання останнього за місцем реєстрації, оскільки датована 25.06.2020, тобто за межами позовних вимог.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до затверджених тарифів позивач щомісячно виставляв відповідачам рахунки на оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, однак відповідачі не виконували належним чином свої обов`язки з своєчасного внесення вловному обсязі плати за отримані комунальні послуги, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 31 484,78 грн., з яких за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 жовтня 2016 по 30 квітня 2020 року 18331, 66 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2016 року по ЗО квітня 2020 року 9785,91 грн. Також, Комунальним підприємством «Харківводоканал» нараховано 2341,85 грн. - сума інфляційних витрат за час прострочення та 1025,36 грн. три процента річних від простроченої суми.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За час дії спірних правовідносин, а саме за період з 01 березня 2007 по 01 вересня 2020 року діяли Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ з подальшими змінами, (далі Закон №1875-ІУ) та Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада2017 року №2189-УІІІ з подальшими змінами в редакції станом на 17 березня 2020 року ( далі - Закон № 2189-УІІІ).

Відповідно до положень частин 1, другої та третьої статті 32 Закону № 1875-ІУ, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку тощо.

Відповідно до частин 1 статті 9 Закону № 2189-УІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Пунктом 1 частини 1 Закону № 1875-ІУ, пунктом 1 статті 7 Закону № 2189-УІІІ передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону № 1875-ІУ, пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-УІІІ обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ПК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх.

Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян.

Окрім того, відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема, обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення.

Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Судом виклики здійснювались за адресою, яку Позивач вказав під час подання до суду позову, за останнім відомим місцем проживання відповідачів.

Зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, при фактичній відсутності сукупності підстав, які зазначені в частині першій ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява відповідачів про перегляд заочного рішення та його скасування є необгрунтованою та безпідставною, в зав`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

У судове засідання заявники не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію заочного рішення від 20.10.2020 лише 26.08.2021 та цього ж дня звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, тобто в межах строку, визначеного ЦПК України.
Щодо змісту самої заяви, то суд зазначає наступне.
09.07.2020 представник КП «Харківводоканал» - Панасенко І.О. звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , відповідно до якого просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення в сумі 31 484 грн. 78 коп., з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2016 по 30.04.2020 у розмірі 18 331,66 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2016 по 30.04.2020 у розмірі 9 785,91 грн., інфляційні витрати в розмірі 2 341,85 грн. та 3% річних в розмірі 1 025,36 грн. та судові витрати у сумі 2 102,00 грн.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На виконання вказаних вимог 10.07.2020 судом було сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб відповідачів у справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Поштова кореспонденція надсилалась судом за місцем реєстрації відповідачів та поверталась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 22-23, 27, 38-43).
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а відповідно до ч. 8. ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставления судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 05 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачами поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.
Рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Однак, а ні Закон про поштовий зв`язок, а ні Правила не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля.
Вказаний висновок міститься в окремій ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року по справі № 761/15565/16-ц, в якій вказано на системну проблему невиконання співробітниками АТ Укрпошта функціональних обов`язків належним чином та звернуто увагу АТ «Укрпошта» на необхідність усунення зазначених в окремій ухвалі виявлених судом недоліків в діяльності цього товариства та запобігання їх повторенню у майбутньому.
Матеріали справи містять конверти з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою". Даний факт жодним чином не підтверджує не поважність причини неявки відповідача у судові засідання чи його відмову в отриманні судової повістки, оскільки ст. 33 Конституції України зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не були належним чином повідомлені про розгляд справи у суді, тому підстави для ухвалення заочного рішення відсутні.
Як наголосив Верховний Суд України у Листі від 01.05.2007 року про "Практику ухвалення та перегляду сулами заочних рішень у цивільних справах" суд до постановления ухвали про заочний розгляд справи обов`язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 74 - 76 ЦПК (в новій редакції - ст. 128-130 ЦПК України). При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.
Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
На думку суду, відповідачами обґрунтувано наявність підстав для перегляду та наведено аргументи, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та вказано обставини, які впливають на вирішення справи по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
За умов ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.
Ціною даного позову позивачем зазначена сума 31 484 грн. 78 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд з власної ініціативи вважає необхідним провести судовий розгляд в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.
Керуючись ст. ст. 19, 260-261, 274, 284-288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення у справі № 953/10865/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення задовольнити.
Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2020 року у цивільній справі № 953/10865/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - скасувати.
Цивільну справу № 953/10865/20 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення призначити до розгляду в поряду спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 18 жовтня 2021 року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні Київського районного суду м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б зал. № 37) з повідомленням (викликом) сторін.
Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.
Визначити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи, а суду надати документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.
Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а суду надано документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої п`ятої ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи, а суду надано документи, що підтверджують надіслання (надання) заперечень і доданих до них доказів іншим учасникам справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Повний текст ухвали складено та підписано 28 вересня 2021 року.

Суддя Колесник С.А.