Справа №263/4703/21
Провадження №2/263/1626/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Філянець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - Департамент міських послуг Маріупольської міської ради,про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради, в якому просив визнати за позивачем право на користування квартирою АДРЕСА_1 , як члена сім`ї наймача з правом реєстрації місця проживання та зобов`язати Маріупольську міську раду укласти з позивачем договір найму вказаної квартири.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі рішення виконкому міської ради № 37 від 27.02.2017 брату позивача ОСОБА_2 було видано ордер серія КО № 007420 від 15.03.2017 на житлове приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

З квітня 2017 року позивач та ОСОБА_2 почали проживати разом однією сім`єю у вказаній квартирі та вели спільне господарство до самої смерті ОСОБА_2 , разом несли обов`язки по утриманню квартири. Через раптову смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за останнім на квартиру не зареєстровано.

Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжує проживати та користуватися вказаною квартирою як член сім`ї наймача та сплачувати всі комунальні платежі. Позивач звернувся до позивача із заявою про реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі та укладення договору найму. Між тим, у задоволенні вказаної заяви позивачу було відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.09.2021провадження у справі відкрито та призначено до розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив обставини справи та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.07.1966.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.07.1976.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2018.

Відповідно до договору - замовлення №б/н на організацію та проведення поховання, ОСОБА_1 є замовником, ПП «Скорбь» - виконавцем, предметом договору є організація та проведення поховання померлого, облаштування місця поховання ОСОБА_2

15 березня 2017 року Маріупольська міська рада видала ордер на житлове приміщення № 007420 серії КО ОСОБА_2 , сім`я якого складається із однієї особи, на право заняття житлового приміщення № 53, розміром 15,8 житл. пл. кв.м., яка складається із однієї кімнати у будинку АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 . До складу сім`ї входять 5 осіб: ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_5 - мати, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_8 - син. Вказане підтверджується довідкою КСН «Хмельницький» від 09.04.2021.

Актом про фактичне місце проживання від 09.04.2021 (засвідчене головою КСН «Хмельницький», сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) підтверджується, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_5 разом із ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_8 (син), ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_7 (донька).

02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання № 10-13.02-0495, в якій просив його зареєструвати у квартирі АДРЕСА_1 .

12.04.2021 у реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки «особа не подала необхідних документів або інформації» (постанова КМУ № 207 від 02.03.2016 п. 11 пп.1).

Відповідно до статті 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Положення статті 65 Житлового кодексу Української РСР передбачають, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача (стаття 106 Житлового кодексу Української РСР).

Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, постанові КЦС ВС від 19.09.2018 у справі № 182/8114/15-ц.

Так, з матеріалів справи вбачається, що місце проживання позивача не зареєстроване у встановленому законом порядку у спірній квартирі. Позивачем надані докази про проживання у спірній квартирі станом на квітень 2021 року. При цьому матеріали справи не містять доказів про вселення позивача до спірної квартири як члена сім`ї наймача ОСОБА_2 , спільне проживання позивача разом із ОСОБА_2 , спільне утримання квартири. Також позивачем не доведено чи була спірна квартира постійним місцем проживання. Разом із тим, з ордеру № 007420 від 15.03.2017 вбачається, що сім`я ОСОБА_2 складається з однієї особи, інших членів сім`ї не зазначено. Зазначена квартира має 15,8 кв.м. житлової площі, а сім`я позивача складається із п`яти осіб.

На підставі викладеного суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.11-13, 229, 235, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - Департамент міських послуг Маріупольської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та зобов`язання укласти договір найму відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації відсутнє, місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Маріупольська міська рада, місце знаходження - проспект Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область, .

Третя особа Департамент адміністративних послуг Маріупольської міської ради, місце знаходження - проспект Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область, .

Суддя Киян Д.В.