Справа № 136/414/21
провадження № 2/136/90/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно у порядку спадкування,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на частку земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) - ОСОБА_3 (далі представник позивача) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

Підставність вимог обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшло певне майно, у тому числі 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 , земельна ділянка, на якій розташований вказаний об`єкт нерухомості, площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:000:0193, земельна ділянка площею 0,2609 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:000:0194, які спадкодавець успадкував після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, будучи матір`ю спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину після смерті сина прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на вищевказані земельні ділянки, що увійшли до складу спадкової маси позбавлена можливості, оскільки постановою нотаріуса було відмовлено у видачі на її ім`я нотаріального акту з тих мотивів, що ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.04.2020 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо поділу житлового будинку за АДРЕСА_1 , який відноситься до колгоспного двору та належав ОСОБА_5 . За мировою угодою 2/3 частки житлового будинку перейшло у власність ОСОБА_1 , а 1/3 у власність ОСОБА_2 . Відповідно до вимог Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку або споруд. Нотаріусом в постанові про відмову зазначено, що оскільки ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини щодо майна її батька ОСОБА_5 (якому належать вищезазначені земельні ділянки) на користь свого брата ОСОБА_4 , набути прав власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування вона не може.

Вищевказане стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду 12.04.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання у справі. Також було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме з Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області матеріалів спадкової справи №378/2010 р. до майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матеріалів спадкової справи №72/2014 р. до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У визначений судом строк відповідач не подала до суду відзиву на первісний позов.

06.05.2021 сторони спору надали до суду спільну заяву про визнання та затвердження судом укладеної між ними мирової угоди та Мирову угоду, а провадження по справі просили суд закрити, розгляд справи проводити за їх відсутності.

Ухвалою суду від 11.05.2021 відмовлено в затвердженні мирової угоди укладеної 23.04.2021 між сторонами, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Липовецьку міську раду Вінницької області, підготовче судове засідання відкладено на іншу дату.

07.06.2021 відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 та Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, власником частки якого вона являється, а саме земельну ділянку площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:000:0193.

Ухвалою суду від 11.06.2021 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом № 136/965/21 та призначено їх спільний розгляд.

Позивачем не було подано відзиву на зустрічну позовну заяву.

У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній надав до суду заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримали частково, просили суд їх задовольнити, з урахуванням зустрічного позову, за яким вимоги визнали у повному обсязі та не заперечували щодо його задоволення, а саме визнання права власності за відповідачем на 1/3 частку земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, власником частки якого вона являється, зокрема земельну ділянку площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:000:0193. Просили суд розгляд справи здійснювати у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_6 не заперечувала щодо часткового задоволення вимог за первісним позовом в редакції заяви поданої позивачем та її представником 31.08.2021 щодо визнання права власності за ОСОБА_1 на 2/3 частки земельної ділянки згідно державного акту серії ЯИ № 805692, площею 0,1544 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, яка розташована по АДРЕСА_1 та права власності на всю земельну ділянку згідно державного акту серії ЯИ № 805693 площею 0,2609 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:000:0194, яка розташована по АДРЕСА_1 . Зустрічний позов підтримала у повному обсязі, просила визнати за нею право власності на 1/3 частку земельної ділянки згідно державного акту серії ЯИ № 805692 площею 0,1544 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, яка розташована по АДРЕСА_1 . Розгляд справи просила проводити за її відсутності.

Представник Липовецької міської ради в судове засідання не з`явився, в.о. міського голови подала до суду заяву, в якій зазначено про визнання вимог за позовами, розгляд справи просила проводити без участі їх представника.

Ураховуючи те, що сторони спору не з`явились в судове засідання, скориставшись своїми правами на розгляд справи у їх відсутність про що надали до суду заяви відповідного змісту, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін спору, при цьому, не здійснюючи фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи №72/2014 встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_1 , будучи його рідною матір`ю та спадкоємцем першої черги спадкування, що підтверджується свідоцтвом про народження спадкодавця (а.с.53).

Інші спадкоємці першої черги за матеріалами спадкової справи відсутні.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_4 , спадщину прийняла, отож вона їй належить з моменту відкриття спадщини.

05.12.2019 постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті сина ОСОБА_4 на житловий будинок, будинку із всіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті батька ОСОБА_5 , оскільки він належав до колгоспного двору та нотаріус позбавлений можливості визначити, яка частка належала спадкодавцеві.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.04.2020 було визнано мирову угоду укладену 12.03.2020 між сторонами у цивільній справі №136/2217/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна, затвердивши її на наступних умовах: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку із всіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки житлового будинку із всіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набрала законної сили 07.08.2020.

Судом встановлено, що поділ вищевказаного об`єкта нерухомості було проведено відповідно до часток членів колгоспного двору, до якого належав житловий будинок, а саме станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору, що розташований в АДРЕСА_1 , були ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , тобто три члени колгоспного двору, частки яких є рівними, тобто по 1/3 кожного.

ОСОБА_1 успадкувала після смерті сина ОСОБА_4 1/3 частку вказаного об`єкта нерухомості, яку останній набув у спадок після смерті батька ОСОБА_5 , отож ОСОБА_1 стала власником 2/3 частки житлового будинку.

Крім цього, 12.02.2021 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1544 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку, 0,2609 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Постанова нотаріуса мотивована тим, що ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.04.2020 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо поділу житлового будинку за АДРЕСА_2 , який відносився до колгоспного двору та належав ОСОБА_5 . За мировою угодою 2/3 частки житлового будинку перейшло у власність ОСОБА_1 , а 1/3 у власність ОСОБА_2 . Відповідно до вимог Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку або споруд, оскільки ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини щодо майна її батька ОСОБА_5 (якому належать вищезазначені земельні ділянки) на користь свого брата ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті останнього, набути прав власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування вона не може і в такій ситуації слід збирати докази.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи №378/2010 встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв ОСОБА_4 , будучи його сином та спадкоємцем першої черги спадкування за законом та подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідного змісту. Інші спадкоємці ОСОБА_1 , яка приходилась дружиною спадкодавцеві та ОСОБА_2 дочка спадкодавця від належної їм частки у спадщині відмовились на користь ОСОБА_4 .

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 був єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , який спадщину прийняв, отож вона йому належить.

За матеріалами спадкової справи судом було встановлено, що на частину майна на ім`я ОСОБА_4 було видано нотаріальні акти після смерті ОСОБА_5 , зокрема на земельні ділянки, що увійшли до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_5 та є предметом даного спору та було видано державні акти серії ЯИ № 805692 на земельну ділянку площею 0,1544 га,цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, яка розташована по АДРЕСА_2 та серії ЯИ № 805693, на земельну ділянку площею 0,2609 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:000:0194, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Як було встановлено судом вище ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.04.2020 було визнано мирову угоду укладену 12.03.2020 між сторонами у цивільній справі №136/2217/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна, визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку із всіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку вищевказаного житлового будинку із всіма господарськими будівлями та спорудами.

Судом встановлено, що поділ вищевказаного об`єкта нерухомості було проведено відповідно до часток членів колгоспного двору, до якого належав житловий будинок, а саме станом на 15.04.1991 членами колгоспного двору, що розташований в АДРЕСА_2 , були ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , тобто три члени колгоспного двору, частки яких є рівними, тобто по 1/3 кожного.

ОСОБА_1 успадкувала після смерті сина ОСОБА_4 1/3 частку вказаного об`єкта нерухомості, яку останній набув у спадок після смерті батька ОСОБА_5 , отож ОСОБА_7 стала власником 2/3 часток житлового будинку.

Водночас суд враховує, що відповідач була власником частки житлового будинку в розмірі 1/3, як член колгоспного двору.

Відповідно до ЗК України 1990 року, який введено в дію з 15 березня 1991 року, тобто в час, коли тривали правовідносини, передбачено спільне користування землею співвласників житлового будинку; порядок користування землею визначається співвласниками будинку залежно від (пропорційно) розміру часток у спільній власності на будинок; наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою; угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі; за відсутності згоди щодо спільного користування землею спір вирішується судом.

Вказаною нормою визначено особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, який також пов`язаний з переходом права на будівлю і споруду, які розміщені на цій земельній ділянці.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Отож наведене свідчить, що відповідач може претендувати на 1/3 частку земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, що розташована по АДРЕСА_2 , пропорційно до належної їй частки нерухомого майна.

У той же час не має жодних правових підстав для визнання за нею права власності на земельну ділянку згідно державного акту серії ЯИ № 805693 площею 0,2609 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:000:0194, яка розташована по АДРЕСА_2 .

За матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_4 інші спадкоємці, окрім матері позивача за первісним позовом ОСОБА_1 відсутні.

Із вищезазначеного слідує, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну ділянку у розмірі 2/3 частки згідно державного акту серії ЯИ №805692 площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:000:0193 та всю земельну ділянку згідно державного акту серії ЯИ № 805693 площею 0,2609 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:000:0194, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Залучений у якості співвідповідача орган місцевого самоврядування надав заяву про визнання як первісного так і зустрічного позовів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав обох сторін спору, що є очевидним та було встановлено в ході судового розгляду, неможливість реалізації позивачем своїх спадкових прав за обставин встановлених судом вище, отож суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови обґрунтовані.

Крім цього, відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом надали суду заяви про визнання позовів.

Суд враховує, що позивачем, з урахуванням зустрічного позову було зменшено розмір позовних вимог, які відповідач визнала у повному обсязі.

Ураховуючи те, що визнання сторонами вимог за пред`явленими до них позовами не суперечить закону та не порушують прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання права власності на нерухоме майно по спадщині за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 2/3 частки земельної ділянки, згідно державного акту серії ЯИ № 805692 площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, яка розташована по АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку згідно державного акту серії ЯИ № 805693, площею 0,2609 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:000:0194, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. В. Липківського, буд. 30, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл.; ) про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку земельної ділянки згідно державного акту серії ЯИ № 805692, площею 0,1544 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :02:000:0193, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницької апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун