Справа № 503/1172/21
Провадження № 2-з/503/23/21
28 вересня 2021 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Калашніковій Т.О.,
при секретарі Поліковській О.І.,
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
ОСОБА_1 звернувся до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис №243202 про стягнення з нього на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості за кредитним договором. Оскільки предметом спору є правомірність вчинення вказаного виконавчого напису, позивач просить зупинити стягнення за таким виконавчим написом до прийняття судового рішення у справі, вказуючи на те, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист його порушених прав.
На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову розглянута без повідомлення та виклику учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи в порядку ч.1 ст.153 цього ж Кодексу.
Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.
На підставі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захід, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до пунктів 4, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З огляду на наведене, беручи до уваги те, що розпочато процедуру примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який є предметом спору, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що невжиття такого заходу забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі вказаного виконавчого документа може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відповідно до ч.1ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Положення п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України передбачають, що позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Таким чином, задоволення вимоги позивача ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -
Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання. Крім того, відповідач має право подати заяву про скасування заходу забезпечення позову в порядку, передбаченому ст.158 ЦПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Текст ухвали суду був складений 28.09.2021 року.

Суддя Т.О. Калашнікова