ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7949/21 Справа № 186/843/21 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С.С Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Просив суд встановити факт його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області з тих самих підстав та з тим самим предметом, що свідчить про відсутність передумов для відкриття провадження у справі за позовною заявою, а також з того, що у провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області вже знаходилась аналогічна справа № 186/215/20 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року було залишено в силі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у вищезазначеній справі.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права.

За змістом пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 273 ЦПК України).

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даної справи №186/843/21, є встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Предметом справи №186/215/20, яка вже розглянула, було встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно.

Таким чином, дві матеріально-правові вимоги у цивільній справі №186/215/20 не збігаються повністю з однією матеріально-правовою вимогою заявленою у цивільній справі №186/843/21.

Крім того, Дніпровський апеляційний суд у Постанові від 08.12.2020 року у цивільній справі №186/215/20, зазначив: «Колегія наголошує, що, згідно змісту прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 не заявляв вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду із вказаним позовом».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у вищезгаданих справах позови не повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про повну тотожність позовів є помилковим, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства України.

Суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи, невірно застосував положення процесуального закону.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки, при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко