Провадження №2/523/4713/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2021 р.

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Одеська товарна біржа про визнання правочину дійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 червня 1998 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , 1996 року народження, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 21/К, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру в будинку ЖБК «Ленінський 19», виданого УЖКХ виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 5098 від 11.05.1998 року зареєстрованого Одеським МБТІ 14.05.1998 року під реєстровим № 310.

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу.

Позивачі є добросовісним покупцями, свої обов`язки за договором виконав, сплатив вказану в договорі суму відповідачу.

Після укладення договору відповідач виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку.

Після підписання договору позивачі сплачують всі комунальні послуги, володіють, користується даною квартирою.

На сьогоднішній день позивачі дізналися про те, що на теперішній час необхідно звертатися до суду про визнання договору дійсним так як не була забезпечена нотаріальна форма, а чинне законодавство не визнає угод укладених в такій формі.

Ухвалою суду від 06 вересня 2021 р. було відкрито спрощене провадження по справі.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом та додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило.

Відповідачу також направлялась повістка за відомою адресою реєстрації, котру останній не отримав, та конверт було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Позивачі та представник позивача в судове засіданні не з`явились, подали заяви відповідно до яких просили задовольни позовні вимоги у повному обсязі, а також не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача.

Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 04 червня 1998 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , 1996 року народження, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 21/К, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру в будинку ЖБК «Ленінський 19», виданого УЖКХ виконкому Одеської міської ради народних депутатів № 5098 від 11.05.1998 року зареєстрованого Одеським МБТІ 14.05.1998 року під реєстровим № 310.

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу.

Позивачі є добросовісним покупцями, свої обов`язки за договором виконав, сплатив вказану в договорі суму відповідачу.

Після укладення договору відповідач виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялась з реєстраційного обліку.

Після підписання договору позивачі сплачують всі комунальні послуги, володіють, користується даною квартирою.

Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Одеська товарна біржа про визнання правочину дійсним підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12,258,259,263-265,274-279,280-281 ЦПК України, ст.ст.209, 220,650,657 ЦК України, ст.ст.47,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Одеська товарна біржа про визнання правочину дійсним - задовольнити.

2. Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 21/К, а саме квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації правочинів по об`єктам нерухомості, реєстраційний номер 21/К від 04.06.1998 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , 1996 року народження - дійсним.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано в 30 -ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя : В.К.Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 24.09.2021 р.