Справа № 465/2786/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/811/2365/21 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевич А.В.,

секретар - Юзефович Ю.І.,

з участю - апелянта ОСОБА_1 та представника апелянта адвоката Гордієнко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року, постановлену в складі головуючого судді Стрельбицького В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Стех Юрій Ярославович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Стех Юрій Ярославович, звернувся в суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , яка є дружиною покійного ОСОБА_2 , та її представник просили зупинити провадження у справі до часу отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Стех Юрій Ярославович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - закрито.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала порушує її права та прийнята з порушенням вимог матеріального і процесуального права.

Зазначає, що вона є дружина померлого позивача ОСОБА_2 , відповідно до вимог чинного законодавства подала до суду заяву про заміну сторони у позові, який подав її покійний чоловік. Позовні вимоги стосувалися виключно його матеріальних прав, тому допускають правонаступництво. Апелянт є спадкоємицею за законом, однак суд не розглянув її заяви, а просто закрив провадження у справі без врахуванням вимог чинного законодавства та обставин справи.

Покликаючись на приписи статтей 1218, 1219, частини п`ятої статті 1268 ЦК України, вважає, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження цього права до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Таким чином, спір про визначення часток у спільному сумісному майні спадкодавця з урахуванням успадкованої ним частки передбачає правонаступництво нових спадкоємців, оскільки майнові права переходять до спадкоємців за правилами законодавства про спадкування. Відповідно вона, як спадкоємець свого чоловіка має право на залучення до судового процесу як правонаступник, про що подала відповідну заяву.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року скасувати, а цивільну справу повернути в суд першої інстанції для розгляду по суті та залучення до участі у справі правонаступника сторони - позивача у спорі. Справу передати на розгляд іншому складу суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підставпозову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд першої інстанції констатував, що спадкоємець ОСОБА_2 мав право на обов`язкову частку після смерті ОСОБА_5 , однак не прийняв її. А відтак, у нього не виникло право власності на обов`язкову частку у спадковому майні. Тому спадкоємці позивача автоматично не успадковують майна, до якого входить неприйнята обов`язкова частка. Зважаючи на вище зазначене, на думку суду першої інстанції, спірні правовідносини, які випливають з вимог позивача про визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що зустрічна позовна заява нерозривно пов`язана із первісним позовом, що зокрема вбачається з підстав позову та його предмету, а також зважаючи на клопотання самого позивача про її спільний розгляд з первісною позовною заявою, суд першої інстанції теж вважав, що і ці спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Однак, погодитись із такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може з огляду на таке.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з частиною першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З наведеного вбачається, що процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між позивачем та його спадкоємцями у порядку статті 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність позивача не припинилася.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду, вважає за важливе відзначити, що підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи саме матеріальних прав попередника.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Стех Юрій Ярославович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

При цьому, у первісній у позовній заяві, позивач просив визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному із її співвласників, а саме ОСОБА_2 - 1/3, відповідачці, його дочці - ОСОБА_3 - 1/3 і його покійній дружині - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/3. Також просив визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири (в порядку спадкування за законом 1/2 від 1/3 частки, яка належала його дружині, та з урахуванням 1/3 частки, яка належить йому).

У зустрічній позовній заяві, де ОСОБА_2 є відповідачем, позивач ОСОБА_4 просить про визнання за ним права власності на частину спадкового майна, яке залишилось після смерті його матері.

В процесі розгляду справи позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18.02.2020 року Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану західного міжрегіонального управлінням міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.197).

У зв`язку з його смертю, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2020 року провадження у справі було зупинене до залучення до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_2 . При цьому, суд в ухвалі констатував, що спірні правовідносини допускають правонаступництво і безпосередньо стосуються спадкоємців після смерті позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і після смерті якого відкрилася спадщина (а.с.198-199).

Відповідно до повідомлення П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, 22 травня 2020 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 243/2020 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, поданої дружиною померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Окрім того, 09 липня 2020 року донькою померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , було подано заяву про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку, відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України.

Таким чином, встановивши, що на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність позивача ОСОБА_2 не припинилася, між сторонами виникли правовідносини майнового характеру, які випливають із спадкових прав, внаслідок смерті ОСОБА_2 відбулося вибуття сторони зі спірних правовідносин майнового характеру та заміна таких в матеріальному правовідношенні спадкоємцями, які звернулись із заявами про прийняття спадщини, суд першої інстанції передчасно вдався до правового аналізу підстав і порядку спадкування сторін і прийшов до невірного висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами не допускають правонаступництво, а відтак і про закриття провадження у справі. Тому у цій частині апеляційна скарга підлягає до задоволення, і оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, то відповідно пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується вимог апеляційної скарги про передачу справи на розгляд іншому складу суду, то у задоволенні такої вимоги апеляційної інстанції слід відмовити, оскільки цивільно-процесуальним законодавством не передбачено таких повноважень апеляційного суду при постановленні рішень, прийнятих за результатами апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374 ч. 1 п. 6, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 393 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Увалу Галицького районного суду м. Львова від 08 червня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно та за позовом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Стех Юрій Ярославович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Друга Львівська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання права власності в порядку спадкування за законом направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У задоволенні решти вимог апеляційної скарги відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.