ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1428/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/9508/20 Категорія: 351000000 Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року у складі судді Марцішевської О.М.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України.

Відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 1 липня 2018 року по 1 вересня 2020 року утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, всього на загальну суму 3143,95 грн., також нараховано інфляційні в сумі 11,64 грн. та 3% річних в сумі 87,00 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3143,95 грн., інфляційні нарахування в сумі 11,64 грн. та 3% річних в сумі 87,00 грн, а всього 3242,63 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення сумі 3143,95 грн., інфляційні нарахування - 11,64 грн., 3% річних - 87,00 грн. та 2102,00 грн. судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, зобов`язаний здійснювати оплату за надання послуг, які надаються позивачем. Доказів спростування доводів позивача про надання таких послуг надано не було. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду в повній мірі не відповідає нормам ст. 263 ЦПК України, просив його скасувати, а позовну заву КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що він не є власником квартири АДРЕСА_1 , не проживав та не проживає в даній квартирі, тому не є споживачем послуг, які були надані позивачем. Він лише зареєстрований за даною адресою, а наявність ордеру на квартиру не є юридичним фактом, що тягне за собою безспірність обов`язку для сплати даних послуг.

Також, зазначає, що між ним та КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради договір про надання послуг з водовідведення та водопостачання не укладався, а тому і зобов`язання щодо їх сплати відсутні.

Вказує, що судова практика, на яку посилається суд у своєму рішенні, не містить повної ідентичності спірних відносин із спірними відносинами, що виникли у даній справі.

19 липня 2021 року КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що рішення суду є обґрунтованим та вмотивованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась у зв`язку з несплатою наданих позивачем послуг з водовідведення та водопостачання за період з 1 липня 2018 року по 1 вересня 2020 року в розмірі 3143,95 грн., інфляційні нарахування в сумі 11,64 грн. та 3% річних - 87,00 грн., а всього 3242,63 грн., надавши розрахунок заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2011 року у справі № 2-144-11р за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було виселено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з кімнати АДРЕСА_1 . Даним рішенням встановлено, що 29 травня 2006 року ОСОБА_1 отримав ордер № 1395, виданий державним науково-виробничим підприємством «Ротор» на право зайняття його сім`єю житлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У серпні 2006 року ОСОБА_1 та члени його сім`ї були зареєстровані в даному приміщенні (а.с.44-46).Дане рішення суду набрало законної сили 13 лютого 2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 13 лютого 2012 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2011 року залишено без змін (а.с.47-50).

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, як вбачається з вищевказаного рішення суду, ОСОБА_1 є наймачем, згідно ордеру № 1395 на право зайняття його сім`єю житлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 19,20 Порядку надання і користування житлових приміщень з фондів житла для тимчасового проживання від 31 березня 2004 року, наймач житлового приміщення і члени його сім`ї зобов`язані додержуватися умов договору найму і правил користування житловими приміщеннями, утримання житлового будинку і прибудинкової території. Наймач житлового приміщення зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування житлом, комунальні та інші послуги за затвердженими в установленому порядку Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськдержадміністраціями тарифами.

Перелік житлово-комунальних послуг та умови їх оплати визначаються договором між наймачем і власником житла, а також між власником житла і надавачем послуг залежно від конкретних умов. Обов`язковість внесення плати за житлово-комунальні послуги виникає з моменту отримання ордера на вселення в житлове приміщення.

Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 9 жовтня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

Згідно із ст. 1 цього Закону споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач)- це індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до п. 6 ст. 1 цього Закону України індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК УРСР, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку, оскільки, ОСОБА_1 , є наймачем даного житлового приміщення, згідно ордеру № 1395, виданого державним науково-виробничим підприємством «Ротор» на право зайняття його сім`єю житлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Крім того, в матеріалах справи містяться відомості відділу реєстрації місця проживання управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 9 жовтня 2020 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів того, що ОСОБА_1 не є користувачем послуг, що надає позивач з водовідведення та водопостачання до даної квартири матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що скаржник не проживає у даній квартирі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не може прийняти доводи скаржника, як на підставу для скасування рішення суду, стосовно того, що він не є користувачем даних послуг, оскільки не є власником квартири та не проживає в ній.

ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він звертався у встановленому законом порядку до позивача з проханням не надавати послуги з водовідведення та водопостачання чи такі послуги надавалися проти його волі, за період стягнення боргу (з 1 липня 2018 року по 1 вересня 2020 року).

Також встановлено, що договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення між КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради та відповідачем не укладався, однак неукладення договору не виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживача від оплати цих послуг, а тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування розрахунку позивача щодо розміру заборгованості з оплати наданих послуг з водовідведення та водопостачання відповідно до ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано, як і не заперечується факт невнесення оплати за вказані житлово-комунальні послуги.

Таким чином, судом першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини у справі, надано вірно правову оцінку даним правовідносинам та доказам у справі, а тому суд дійшов вірного висновку про наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості перед КП «Черкасиводоканал» за послуги з водопостачання та водовідведення, яка підлягає до стягнення з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, прийняте з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановлене у справі рішення є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2021 року у даній справізалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Б. Б. Вініченко

Н. І. Гончар

Ю. В. Сіренко