Провадження № 2-н/638/3450/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в який просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2006 року народження, та ОСОБА_4 , 2012 року народження (враховуючи, що одна дитина є інвалідом-дитинства і відповідачка продовжує отримувати від держави допомогу на її лікування) у розмірі однієї половини доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2021 і до повноліття дітей.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику не відомо.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути на двох дітей половину доходів боржника, що суперечить положенням ст.161 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що у заяві про видачу судового наказу заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, суд вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 165, 166, 353 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.