Провадження № 6/522/426/21
УХВАЛА

про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду

14 квітня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити та розстрочити виконання судового рішення у цивільній справі з позовом ОСББ «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначив, що згідно рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 року по вказаній вище справі вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8598, 91 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1191,00 грн.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року заяву відповідача ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду з призначенням судового засідання в залі судових засідань на 14 квітня 2021 року.

У судове засідання 14 квітня 2021 року сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. До суду із заявами про розгляд заяви без їх участь не звертались.

Перевіривши подану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 року задоволено частково позов ОСББ «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8598, 91 грн. та 1191,00 грн. судового збору.

Заявник зазначає, що заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг виникла не через його недбалість, а виникла в результаті об`єктивних негативних обставин.

По-перше, матір відповідача ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , інвалід першої групи, похилого віку 1937 року народження. У 2007 році отримала інвалідність за висновками Одеської онкологічної медично-соціальної експертної комісії, у результаті онкологічного захворювання, операції, променевої терапії. У 2016 році перенесла важку чергову операцію у результаті онкологічного захворювання. Не може самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього догляду, який відповідач постійно здійснює. В результаті цього ОСОБА_1 не може знайти необхідного часу та працювати на роботі. Тому від державних соціальних органів отримував щомісячно з 2017 по 2019 роки за догляд лише від 140 грн. до 200, 70 грн.

По-друге, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ОСББ «Дружне» є учасником бойових дій ВВВ, похилого віку, недавно переніс урологічну операцію та операції на двох очах. У 20196 році отримав тяжку травму перелом шийки лівої бедреної кістки зі зміщенням відломків. Переніс тяжку операцію, після якої також потрібен догляд.

По-третє, відповідач ОСОБА_1 також у 2019 році знаходився на лікуванні у лікарні МКЛ №10, у зв`язку з гострою урологічною хворобою.

У результаті, на лікування батьків та на себе, відповідачем витрачено усі наявні грошові ресурси сім`ї та великі грошові суми, які взяті в борг на необхідні багаточисельні систематичні дорогі дослідження, комп`ютерні томографії, аналізи, ліки, забезпечення препаратами крові, тощо.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що усе ускладнює й оголошена пандемія короно-вірусу, яка дуже небезпечна для хворих осіб похилого віку. Також зменшена можливість отримати відповідачу хорошу роботу.

Доказів відкриття виконавчого провадження та направлення постанови про відкриття виконавчого провадження сторонам до суду не надано.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання цього рішення. У вирішенні питання про відстрочення та розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обов`язків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд зазначив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина процесу розгляду справи судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, але не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein V. Germany).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки заявник перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 8598, 91 грн. та 1191,00 грн. судового збору, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників 16-ти поверхового будинку «Дружне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 року у цивільній справі № 522/18432/19 на строк до 01 грудня 2021 року, з моменту набрання даною ухвалою законної сили, шляхом погашення заборгованості частинами у розмірі 815, 83 гривень щомісячно.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний тест ухвали суду складено 20 квітня 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена