Справа № 127/9697/21
Провадження № 22-ц/801/1897/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 рокуСправа № 127/9697/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Рибчинського В. П., Сала Т. Б.,

розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у при-міщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Росвен інвест Україна», за участі третьої особи, яка не заявляє самостій-

них вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нота-

ріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіс-

лавовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає вико-

нанню,

за апеляційною скаргою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровича на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року, ухвалене у примі-щенні суду у м. Вінниці за головування судді Дернової В. В.,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Росвен інвест Україна», за участі третьої особи, яка не заявляє са-мостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нота-ріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивачка просила виз-нати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотарі-ального округу Горая О. С., виданий 01 лютого 2021 року за реєстровим № 16806 щодо стягнення з неї на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборго-ваності за кредитним договором від 01 липня 2011 року № 005-01518-010711 за період з 22 травня 2020 року до 31 січня 2021 року у розмірі 13 453,37 гривень, що складається з: 9056,45 гривень простроченої заборгованості за сумою кре-диту; 4396,92 гривень простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати, мотивуючи свої вимоги вчиненням нотаріусом оспорюваного виконавчого напису з порушенням вимог законодавства України, без урахуван-ня спірності вимог.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року позов задоволений, визнаний таким, що не підлягає виконан-ню виконавчий напис від 01 лютого 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 16806, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С., стягнуто з ТОВ «Росвен інвест Україна» на користь ОСОБА_1 1362,00 гривні судового збору.

15 липня 2021 року на електронну пошту суду першої інстанції надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Хейніса О. Г. про ухвалення у справі додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат з оплати професійної правничої допомоги, адже заочним рі-шенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року такі судові витрати залишилися не розподіленими. Адвокат у заяві зазначив, що до позовної заяви були додані копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди № 1 до вказаного договору, квитанції до прибуткового касо-вого ордера від 05 квітня 2021 року на суму 6000,00 гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2021 року в ухваленні додаткового рішення у даній цивільній справі з питання роз-поділу судових витрат на правничу допомогу відмовлено у зв`язку з його вирішенням під час ухвалення 01 липня 2021 року заочного рішення суду.

Не погоджуючись із заочним рішенням Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 01 липня 2021 року в частині розподілу судових витрат на про-фесійну правничу допомогу, представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Хейніс О. Г. оскаржує його в апеляційному порядку. Скаржник вважає, що від-мовляючи у стягненні на користь позивачки понесених судових витрат на про-фесійну правничу допомогу судом не в повній мірі були встановлені усі обста-вини справи, внаслідок чого у стягненні таких витрат відмовлено неправомірно, а тому просить заочне рішення в оскаржуваній частині змінити, виклавши його у цій частині у новій редакції про стягнення з ТОВ «Росвен інвест Україна» на користь ОСОБА_1 1362,00 гривень судового збору та 6000,00 гривень судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомо-ги; в іншій частині судове рішення залишити без змін. Адвокат зазначає, що ЦПК України не містить законодавчо встановлених вимог як до попереднього ( орієнтовного ) розрахунку, так і до детального опису робіт (наданих послуг). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарсько-го суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18 зазначено, що адво-катський гонорар може існувати у фіксованій формі, тобто у такому випадку обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката визначається на під-ставі наявних доказів. Оскільки розмір адвокатського гонорару у цій справі є фіксованим, то зазначений такий представником позивачки разом з попереднім ( орієнтовним ) розрахунком опис робіт ( наданих послуг ) має бути, на думку скаржника, прийнятим судом за основу під час вирішення питання про розподіл судових витрат. Таким чином суд має уникнути надмірного формалізму у цьому питанні.

Наданим законом та забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 16 серпня 2021 року правом подання відзиву на апеляційну скаргу ані відповідач, ані тре-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача не скористалися.

Колегія суддів апеляційного суду, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного заоч-ного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи 01 липня 2021 року заочне рішення, суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись нормами статей 137, 141 ЦПК України, дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу ОСОБА_1 стягненню не підлягають, оскільки стороною позивачки не наданий суду детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійсне-них ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а матеріали спра-ви містять лише орієнтовний розрахунок таких судових витрат, тобто позивач-кою та її представником не виконана вимога частини третьої статті 137 ЦПК України.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, він є хибним, необ`єктивним, таким, що не відповідає вимогам норм цивільного про-цесуального законодавства України з огляду на наступне.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розгля-дом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона ( адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язу-ється здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомо-ги другій стороні ( клієнту ) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні вит-рати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адво-ката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встанов-ленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час ( стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ). Розмір гонорару визначається ли-ше за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці право-відносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визна-ченні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допо-могою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допо-могу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представ-ництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої до-помоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і вико-наних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною сторо-ною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компен-сації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлю-ється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтями 137, 141 ЦПК України визначено, що витрати на правничу до-помогу мають бути дійсними ( реальними ), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зо-крема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини ( рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04 ), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ) та часом, витраченим на виконання таких робіт ( на-дання послуг ), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та ( або ) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 ( провадження № К/9901/5157/ 19 ), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи бу-ли такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення ( у даному випадку судом апеляційної інстанції ), всі її витрати на правничу допо-могу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елемен-тів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених доку-ментів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринко-вими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц ( провадження № 14-382цс19 ) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реаль-ності адвокатських витрат ( встановлення їхньої дійсності та необхідності ), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвока-та ураховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і обгрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостій-но визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Разом з тим суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату прав-ничої допомоги у сукупності з критеріями, на які загострює увагу Європейсь-кий суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхід-ності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі під-твердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фак-тично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено ( пункт перший частини другої статті 137 та частини восьмої статті 141 ЦПК України ). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/ 16-ц.

Як слідує з матеріалів цієї цивільної справи безпосередньо у позовній заяві ОСОБА_1 наведений попередній ( орієнтовний ) розрахунок судових витрат у суді першої інстанції у розмірі 6000,00 гривень та судах апеляційної і касаційної інстанцій, надані копії: договору про надання правничої допомоги від 29 березня 2021 року, додаткової угоди № 1 до вказаного договору від 29 березня 2021 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 05 квітня 2021 року № 05/04/21 на суму 6000,00 гривень. При цьому у позовній заяві вка-заний розрахунок суми оплати професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 гривень, вказані її складові, якими є надані адвокатом послуги із зазна-чення їх вартості: з підготовки та направлення адвокатського запиту 350,00 гривень, вивчення документів, отриманих для написання позовної заяви 350,00 гривень, надання однієї усної консультації клієнту 300,00 гривень, підготовки та написання позовної заяви, підготовки додатків 2000,00 гривень, підготовки та написання заяви про забезпечення позову 1500,00 гривень, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції 1500,00 гривень. Зважаючи на наявні у матеріалах справи доказів щодо обсягу послуг адвоката та їх вартості, колегія суддів апеляційного суду визнає безпідставними висновки суду першої інстан-ції про недоведеність обсягу наданих адвокатом послуг та дійшла переконання про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесених нею з оплати професійної правничої допомоги.

Разом із тим, визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, ко-легія суддів не в повній мірі погоджується з розрахунком позивачки та її пред-ставника в частині визначення вартості послуг адвоката за представництво по-зивачки у суді першої інстанції. Так з матеріалів справи достеменно убачається, що адвокат участі у судових засіданнях під час розгляду справи у суді першої інстанції не брав, а тому відшкодування оплати такої послуги адвоката у сумі 1500,00 гривень є безпідставним. З урахуванням наведеного, колегія суддів дій-шла висновку, що загальна вартість наданих адвокатом послуг у справі № 127/9697/21 за не складним математичним розрахунком становить 4500,00 гривень, яка підлягає розподілу та стягненню з відповідача на користь позивач-ки, зважаючи на задоволення її позовних вимог у повному обсязі. Саме такий розмір її витрат є об`єктивним, спів-мірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі з підготовки та направлення адвокатського запиту, вивчення доку-ментів, отриманих для написання позовної заяви, надання однієї усної консуль-тації, підготовки та написання позовної заяви, підготовки додатків, підготовки та написання заяви про забезпечення позову.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначені статтею 367 ЦПК України. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рі-шення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Статтями 374, 376 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати су-дове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рі-шення або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення пов-ністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або змі-ни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесу-ального права або неправильне застосування норм матеріального права. Непра-вильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлу-мачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись нормами статей 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Хейніса Олександра Григоровича задоволити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2021 року в частині розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу - скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Укра-їна» (м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 6, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , 4500,00 гривень ( чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп. ) витрат з опла-ти професійної правничої допомоги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді В. П. Рибчинський

Т. Б. Сало