Справа № 698/613/21
Провадження № 2/698/321/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 р. смт Катеринопіль

Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, про стягнення недоплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до наказу директора Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату від 16 квітня 1998 року № 17 позивача призначено на посаду санітарки Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату з 21 квітня 1998 року.

З 09.10.2001 року й по теперішній час позивач ОСОБА_1 працює на посаді сестри медичної.

Умови роботи позивача на вказаній посаді пов`язані з обслуговуванням осіб із значно зниженою руховою активністю та ліжкових хворих, а також використання в повсякденній роботі дезінфікуючих засобів.

З січня 2016 року відповідальними посадовими особами відповідача, ОСОБА_1 не проводиться належне нарахування та виплата заробітної плати, відповідно до діючого законодавства.

Зокрема за вказаний період позивачу не проведена доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу за використання в роботі дезінфікуючих засобів, як це передбачено п.3.4.7 спільного наказу Міністерства праці України та Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення».

Неодноразові звернення ОСОБА_1 до керівництва Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату з цих питань не мали позитивних наслідків та залишились проігнорованими.

За наслідками розгляду звернень ОСОБА_1 до вищестоящих інстанцій та контролюючих органів, інспектором праці Управління Держпраці у Черкаській області, у січні 2020 року проведено інспекційне відвідування Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, в ході якого, викладені в заявах позивача факти повністю підтвердилися. Встановлено порушення адміністрацією закладу вимог діючого законодавства України про оплату праці та внесено припис про їх усунення, рекомендовано позивачу за захистом своїх трудових прав звернутися з відповідним позовом до суду. ОСОБА_1 просить стягнути з Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату суму не нарахованої та не виплаченої позивачу доплати до посадового окладу, згідно п.3.4.7 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених Наказом Міністерства праці України та Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 року, за використання у роботі дезінфікувальних засобів та прибирання туалетів, яка складає - 11300,26 грн., з яких:

2016 рік: 21263,00 - річна сума виплаченого посадового окладу; 10% - розмір доплати до посадового окладу. 21263,00 х 10% = 2 126,30 грн.;

2017 рік: 28577,04 - річна сума виплаченого посадового окладу; 10% - розмір доплати до посадового окладу. 28577,04 х 10% = 2 857,70 грн.;

2018 рік: 28644,27 - річна сума виплаченого посадового окладу; 10% - розмір доплати до посадового окладу. 28644,27 х 10% = 2 864,43 грн.;

2019 рік: 34518,28 - річна сума виплаченого посадового окладу; 10% - розмір доплати до посадового окладу. 34518,28 х 10% = 3 451,83 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що полягає, зокрема у моральних та душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї, а також судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Ухвалою суду від 26.08.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позові адресу.

13.09.2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що доплата в розмірі 10% посадового (місячного) окладу (тарифної) ставки здійснюється працівникам, які використовують в роботі деззасоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів. Виконання робіт з використанням деззасобів не визначено посадовою інструкцію працівників, відсутній бухоблік фактичної видачі деззасобів під підпис працівнику, не ведеться Журнал отримання та витрати дезінфекційних засобів, не визначено на нормативному рівні наказом директора інтернату, за погодженням з профспілкою, конкретного переліку посад, робота яких надає право на доплату «за деззасоби» затвердженого штатним розписом.

Відповідачем зазначено також, що у 2021 році в штатному розпису Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату уведена посада дезинфектор.

Відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 небгрунтованими та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно з пп. «ґ» пп.3 п.3 постанови КМУ від 30.08.2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» - доплата повинна здійснюватись за використання в роботі дезінфікувальних засобів, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, - у розмірі 10 відсотків посадового (місячного) окладу.

Відповідно до п.3.4.7 Наказу Міністерства праці та соціальної політики Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» - працівникам (у т. ч. молодшим медичним сестрам), які використовують у роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, установлюється доплата в розмірі 10 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

Також, у листі роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 09.09.2011 року №744/13/84-11 «Щодо встановлення доплати за використання у роботі дезінфікувальних засобів», що стосується доплати у розмірі 10% посадового окладу (тарифної ставки) працівникам, які використовують в роботі дезінфікувальні засоби, а також працівникам, які зайняті прибиранням туалетів, то ця доплата установлюється працівникам відповідно до пп. 3.4.7 Умов до посадового окладу з урахуванням підвищень, встановлених у відповідності з додатком 3 до вищезазначеного наказу, за переліком посад, затвердженим колективним договором закладу, в межах коштів, передбачених на оплату праці у кошторисі, якщо виконання цих робіт включено до посадових обов`язків працівників.

Так, згідно з наданою позивачем копією посадової інструкції сестри медичної від 01.04.2016 року, не вказано, що сестра медична працює з дезінфікувальними засобами.

Також, данні завдання і обов`язки сестри медичної не визначені посадовою інструкцією в редакціях від 11.04.2011 року та 01.06.2011 року, які додав до відзиву відповідач.

Відповідно до наданої позивачем копії Інструкції з охорони праці № 30, затвердженої наказом директора інтернату № 43-1/01-02, встановлено вимоги до працівників, які залучаються до приготування дезінфікуючих розчинів. Натомість, не визначено конкретного переліку працівників, які використовують в роботі дезінфікувальні засоби.

Також, згідно копії колективного договору від 11.12.2018 року № 17, між трудовим колективом та Мокрокалигірським психоневрологічним інтернатом, в додатку №11,12 перелік посад працівників, яким з урахуванням конкретних умов праці робочого місця проводиться доплата 10% посадового окладу (тарифної ставки) за роботу з дезінфікуючими засобами, при прибиранні туалетів відповідно наказу Мінпраці та МОЗ України №308/519 від 05.10.2005 року, посада - сестра медична - не зазначена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення недоплаченої заробітної плати, задоволенню не підлягають, оскільки з боку Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату не було допущено жодних порушень колективного договору між трудовим колективом працівників та Мокрокалигірським психоневрологічним інтернатом та заробітна плата виплачувалась у відповідності з чинним законодавством.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, також, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу того, що їй завдано моральну шкоду діями відповідача, зокрема, не підтверджено факту порушення її прав, завдання моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, не встановлено причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні, а також будь-яких неправомірних дій зі сторони відповідача в судовому засіданні встановлено не було.

За таких умов суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст.10, 14, 27, 213, 215, 264-266 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Мокрокалигірського психоневрологічного інтернату, про стягнення недоплаченої заробітної плати - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Катеринопільський районний суд Черкаської області).

Головуючий Баранов О.І.