КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила визнати її особистою приватною власністю наступне рухоме майно:

- автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 ,

- автомобіль марки «TOYOTA» моделі «4 RUNNER», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ,

- автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ,

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 .

В обґрунтування позову зазначила, що 24.09.2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб. З 14.06.2020 року подружні відносини між сторонами припинились.

16.06.2020 року сторони уклали Договір про поділ майна подружжя (далі - Договір), за умовами якого в день підписання сторонами даного Договору, в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить наступне майно:

автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований на ОСОБА_1 та автомобіль марки «TOYOTA» моделі «4 RUNNER», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_2 .

Крім того, сторони домовились та зазначили в п.4.1 Договору, щоОСОБА_2 зобов`язаний в строк до 01.09.2020 року передати ОСОБА_1 частину грошових коштів - у розмірі 1 500 000,00 грн.

Оскільки ОСОБА_2 зазначений пункт договору не виконав, відповідно до п.4.3 Договору в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить наступне майно: автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 та автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 . адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання майна особистою приватною власністю - задоволено в повному обсязі.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 наступне рухоме майно:

автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузов а НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 ,

автомобіль марки «TOYOTA» моделі «4 RUNNER», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ,

автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ,

автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 .

01 липня 2021 року з апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції звернулось Національне антикорупційне бюро України, яке не брало участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про їхні обов`язки.

Обґрунтовуючи наявність права на звернення з вказаною апеляційною скаргою, апелянт зазначає, що у детективів Національного бюро перебуває кримінальне провадження № 0001458 від 06.08.2020 за підозроюнародного депутата України ОСОБА_3 у вчиненні, злочинів, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, та ОСОБА_2 , який є відповідачем у цій судовій справі, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001458 від 06.08.2020 у справі № 991/7653/20 задоволено клопотання детектива Національного бюро та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_2 із забороною розпорядження та користування, а саме на автомобілі:

марки «BMW», модель «Х6», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова (VIN-код) НОМЕР_1 ;

марки TOYOTA, м:одель «4 RUNNER», д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова (VIN-код) НОМЕР_3 .

Метою арешту є конфіскація майна, як виду покарання.

Також ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001458 від 06.08.2020 у справі № 991/7686/20 задоволено клопотання детектива Національного бюро та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_2 із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль марки «Tesla Model 3». д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова (VIN код) НОМЕР_5 . Метою арешту є конфіскація майна як виду покарання.

Вищезазначені ухвали набрали законної сили і в апеляційному порядку не оскаржувались.

Згідно з відомостями Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у м. Києві вищезазначені ухвали слідчого судді від 14.09.2020 та від 17.09.2020 про накладення арештів на вищезгадані автотранспортні засоби виконані шляхом: накладення обмеження.

Згідно з відомостями Національної автоматизованої інформаційної системи (далі - НАІС) арешт на зазначені вище автотранспортні засоби станом на сьогоднішній день не знято, а власником автомобілів виступає підозрюваний ОСОБА_2 .

Таким чином, майно, яке є предметом спору у цій судовій справі, було арештовано у кримінальному провадженні № 0001458, досудове розслідування у якому проводилося детективами Національного бюро.

Крім того, 14.01.2021 рокузахисник підозрюваного ОСОБА_2 - адвокат Фаренюк О.С. звернувся до детектива Національного бюро з клопотанням про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, а саме передати ОСОБА_2 , як власнику майна, транспортний засіб - автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , на який накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001458 відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2020 у справі № 991/7686/20.

Постановою детектива Національного бюро від 16.01.2021 відмовлено в задоволенні цього клопотання.

Надалі ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.01.2021 у справі № 991/330/21 відмовлено у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_2 - адвоката Фаренюка О.С. про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001458.

01.06.2021 дружина підозрюваного ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , яка є позивачем у цій справі, звернулася до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із клопотанням про скасування арешту на автотранспортні засоби, накладеного вищезазначеними ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2020 та від 14.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001458.

У клопотанні ОСОБА_1 просила скасувати арешт майна, накладений на вищезгадані автомобілі, які були предметом спору та одночасно перебувають під арештом у кримінальному провадженні № 0001458.

Вимоги клопотання Позивача обґрунтовані, у тому числі з посиланням на договір про поділ майна подружжя від 16.06.2020 та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2021 у справі № 761/38043/20.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2021 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту.

Надалі 07.06.2021 ОСОБА_1 повторно звернулася до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на автотранспортні засоби, накладеного ухвалами судді Вищого антикорупційного суду від 17.09.2020 та від 14.09.2020 у кримінальному провадженні № 0001458.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.06.2021 також відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту.

Посилаючись на положення ст. ст. 1, 16 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», ст. 2 КПК України, апелянт зазначає, що ухвалюючи оскаржуване судове рішення, Шевченківсьий районний суд м. Києва вирішив питання про реалізацію обов`язку Національного бюро щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001458 та виконання завдань цього кримінального провадження.

Крім того, в доводах апеляційної скарги зазначають, що наявність арешту рухомого майна, накладеного в межах кримінального провадження ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду, у відповідності до положень ст. 170 КПК України, є перешкодою для реалізації цього майна.

Апелянт вважає, що дійсною метою позову є саме скасування арешту майна у кримінальному провадженні для подальшого уникнення можливої конфіскації цього майна.

Поведінка сторін у справі, які вочевидь обізнані про наявність кримінального провадження та накладення арештів, свідчить про зловживання процесуальними правами.

16 серпня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Ткаченко Н.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник висловлює свою незгоду із доводами скарги, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначає, зокрема, що в рішенні суду першої інстанції відсутні будь-які висновки та/або прямо зазначені права та обов`язки скаржника, а тому останній не є та не можу бути тою особою, яка згідно з ч.1 статті 352 ЦПК України має право на оскарження судового рішення.

В судовому засіданні представник Національного антикорупційного бюро Майстренко О.М. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ушакова Т.Є. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, підтримала викладене у відзиві, просила закрити апеляційне провадження у справі, посилаючись на відсутність у особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, права на оскарження рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шевченко О.Б. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на безпідставність доводів НАБУ щодо порушення оскаржуваним рішенням суду законних прав, свобод, інтересів або обов`язків цього державного органу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 2- 4392/09, постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 Верховний Суд дійшов висновку, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17, особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Звертаючись з даною апеляційною скаргою, Національне антикорупційне бюро України посилається на те, що оскаржуванимрішенням Шевченківський районний суд міста Києва вирішив питання про реалізацію обов`язку Національного бюро щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001458 та виконання завдань цього кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 362 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 наступне рухоме майно:

автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузов а НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 ,

автомобіль марки «TOYOTA» моделі «4 RUNNER», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 ,

автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ,

автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив, що після розірвання шлюбу, 16 червня 2020 року між сторонами було укладено в простій письмовій формі договір про поділ майна подружжя, набутого за час перебування у шлюбі, предметом якого є поділ вказаних вище транспортних засобів, а також грошових коштів в сумі 3000000,00 грн., які фактично знаходяться у ОСОБА_2 .

Умовами договору визначено, що в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходять автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «BEETLE», номер кузова НОМЕР_7 , державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль марки «TOYOTA» моделі «4 RUNNER», номер кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

Крім того, сторони домовились і визначили в пункті 4.1 Договору, що у строк до 01.09.2020 року ОСОБА_2 зобов`язаний передати ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 500 000,00 грн.

У пункті , п.4.3 Договору сторонами досягнуто домовленості про те, що у випадку невиконання ОСОБА_2 в строк до 01.09.2020 року вимог п. 4.1 Договору, в особисту приватну власність ОСОБА_1 переходить наступне майно: автомобіль марки «ВМW», моделі «Х6», номер кузова НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 та автомобіль марки «TESLA», модель «Model 3», номер кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Отже, оскаржуваним судовим рішенням в порядку цивільного судочинства вирішено майновий спір між колишнім подружжям, який випливає із сімейних правовідносин.

Таким чином, оскаржуване судове рішення не встановлює, не змінює, не обмежує або припиняє права або обов`язки, інтереси та свободи Національного антикорупційного бюро України, як особи, яка не була залучена до участі у справі, оскільки її права у даному випадку не порушені.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" в редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, Національне антикорупційне бюро України є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Завданням Національного бюро є протидія кримінальним корупційним правопорушенням, які вчинені вищими посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та становлять загрозу національній безпеці.

Статтею 17 Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" передбачені права Національного бюро,серед яких є право вносити подання прокурору про звернення до суду з метою визнання недійсним правочину за наявності підстав, передбачених законом, а також право бути залученим за своєю заявою до таких справ як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Предметом даного спору є визнання особистого приватного права на майно, у відповідності до укладеного між сторонами Договору про поділ майна подружжя. Дійсність вказаного договору в судовому порядку не оскаржувалась ні жодною зі сторін, ні прокурором, ні НАБУ.

Вирішення судом спору щодо майна в порядку цивільного судочинства у даній справі ні прямо, ні опосередковано не впливає на реалізацію обов`язку Національного бюро щодо здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № №0001458.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки НАБУ не вирішувались, тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою НАБУпідлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 362, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 17 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Ігнатченко Н.В.