Справа № 490/4936/21
н/п 2/490/3633/2021
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" про захист прав споживачів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

24.06.2021 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 29 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" про захист прав споживачів. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

28 серпня 2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. в заяві зазначено, що відповідачем прийнято рішення про задоволення вимог позивача в частині повернення коштів сплачених за товар у розмірі 829,00 грн про що від позивача отримано розписку від 13.07.2021 року про відсутність претензій до відповідача. Враховуючи наведене, позивач просить суд закрити провадження у справі, на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, тобто, в зв`язку з відсутністю предмета спору.

09 вересня 2021 року до суду від позивачки надійшла заява про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що відповідач повернув позивачці 829 грн, сплачених за бракований товар.

Суд зваживши доводи наведені в поданих сторонами заявах про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Так, пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18 та від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

Водночас ініціювання позивачою звернення до суду з позовом про захист прав споживачів, вказує, що на момент звернення до суду з таким позовом предмет спору був наявний.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, тобто, в зв`язку з відсутністю предмета спору.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Разом з тим, у такому випадку суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України після закриття провадження по справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Однак, наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача у цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Отже враховуючи положення чинного законодавства, у зв`язку з тим, що позивачка добровільно звернулася з заявою в якій зазначає про повернення відповідачем 829 грн, сплачених за бракований товар, та просить про закриття провадження у даній справі, що розцінюється судом, як відмова позивачки від позову, та яка не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, вважає, що заява, яка подана позивачкою, підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 13, 206, 255, 256, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №490/4936/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, вул. Дружби Народів, 8-А, ) про захист прав споживачів закрити, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, тобто, у зв`язку з відмовою позивачки від позову і прийняття її судом.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін