Провадження № 2/359/ 2413/2021
Справа № 359/4929/21
УХВАЛА

10 вересня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

здійснивши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та про зменшення розміру аліментів,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про зупинення виконання наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області №359/316/20 від 10 лютого 2020 року до набрання рішення у справі № 359/4929/21 законної сили. Посилається на те, що судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року з нього на користь ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що вказаний розмір аліментів позивач вважає завищеним, він пред`явив позов про визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Тому ОСОБА_1 просить суд забезпечити пред`явлений ним позов шляхом зупинення виконання судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують вимогу та наполягають на її задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні вимоги про забезпечення позову. Зазначає, що підстав для зупинення стягнення немає, судовий наказ судом видано законно, не помилково, мирової угоди між сторонами не було укладено. Аліменти на дитину стягуються виключно на підставі судового наказу, зупиненням виконання якого, суд порушить права дитини на належне її утримання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не подали беззаперечні докази на підтвердження існування виконавчого провадження з виконання судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 10 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зокрема, є лише копія заяви ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження. Однак цей письмовий доказ не є достатнім доказом в розумінні ч.1 ст.80 ЦПК України для підтвердження відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого документа. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не довели того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення позову.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачений порядок виконання судового рішення про зміну розміру аліментів. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходу забезпечення позову, обраного ОСОБА_1 , навіть теоретично не може вплинути на виконання рішення суду про задоволення пред`явленого ним позову.У випадку, якщо суд зменшить розмір аліментів на утримання ОСОБА_5 , у державного виконавця виникне обов`язок врахувати надмірно сплачені грошові кошти в рахунок аліментів, які стягуватимуться з ОСОБА_1 в подальшому. Ця обставина свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову жодним чином не утруднить захист прав позивача.

З огляду на це суд вважає, що жодна з підстав для забезпечення позову, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України, відсутня. Тому у задоволенні вимоги про забезпечення, поданої ОСОБА_1 , належить відмовити.

Повний текст ухвали суду складений 10 вересня 2021 року.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зупинення виконання наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області №359/316/20 від 10 лютого 2020 року до набрання рішення у справі № 359/4929/21 законної сили - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 10 вересня 2021 року.

Суддя О.Ю. Семенюта