Справа № 740/5010/21
Провадження № 2/740/1366/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.

з участю секретаря Пулинець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовними вимогами про визнання виконавчого напису за № 56136, вчиненого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 11 червня 2021 року нотаріусом вчинено виконавчий напис за № 56136 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в розмірі 15239,10 грн. Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № 044-24907-140812 від 14.08.2012 року, укладеного між нею та ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Сіті фінанс». Проте, зазначеного договору вона не укладала, а про існування кредитного договору і заборгованості по ньому дізналась тільки після отримання постанов приватного виконавця, пов`язаних з виконанням спірного виконавчого напису.

Позивачка вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис нотаріусом, вона не укладала, у неї відсутні будь-які фінансові зобов`язання перед відповідачем.

Ухвалою від 09 вересня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились.

У позовній заяві позивачка просила проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечувала заочного розгляду справи.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, тому справа розглянута відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. був вчинений та зареєстрований в реєстрі за № 56136 виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті фінанс» заборгованості за кредитним договором № 004-24907-140812 від 14.08.2012 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», стягнення заборгованості проводиться за період з 21.05.2020 року по 26.05.2021 року; сума заборгованості складає 14739,10 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 12190,70 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1498,40 гривень, строкова заборгованість за штрафами 1050 гривень, крім того стягнуто 500 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с.7).

Як вбачається з копій постанов (а.с. 8-12), на виконання зазначеного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. відкрив виконавче провадження ВП № 66590366 та звернув стягнення на доходи боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису.

В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 11 червня 2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 11.06.2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивачка мала заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи була вона безспірна, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачкою повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строків, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріусом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1362 гривень.

Керуючись ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 56136, вчинений 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 15239,10 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення.

Заяву відповідачем про перегляд заочного рішення може бути подано до Ніжинського міськрайонного суду протягом тридцяти днів.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко