Справа №155/1213/21
Провадження №2-о/155/77/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Горохівська міська рада Луцького району Волинської області.

Свою заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №010774. Заявниця є єдиною спадкоємицею померлого батька, прийняла спадщину. Однак, в процесі оформлення своїх спадкових прав заявниця виявила, що у вищевказаному державному акті було допущено помилку, зокрема, в ньому спадкодавець як « ОСОБА_2 », хоча правильно має бути « ОСОБА_2 ». Зазначена помилка є перешкодою в подальшому оформленні спадщини.

З огляду на це, просить встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №010774 від 4 жовтня 2000 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак в поданій до суду заяві вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заяву, а справу слухати у її відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення заяви.

Враховуючи, що в дане судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою Горохівської міської ради №1317 від 23 липня 2021 року стверджується, що заповіт від імені ОСОБА_2 в Пірванченській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом після його смерті є дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання.

Однак, як вбачається з Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №010774 від 4 жовтня 2000 року, спадкодавець і ньому зазначений як « ОСОБА_2 ».

Таким чином, судом встановлено, що при видачі спадкодавцю вищезгаданого державного акта було допущено помилку, яка підлягає виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені заявником докази на підтвердження факту належності правовстановлюючого документу в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 265, 268, 315-319 ЦПК України, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №010774 від 4 жовтня 2000 року, який виданий на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий