Справа №705/3587/21
2-з/705/53/21
У Х В А Л А

19.08.2021 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Роман Володимирович, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій зазначив про те, що ним до Уманського міськрайонного суду Черкаської області подається позовна заява про визнання квартири спільною сумісною власністю та про зняття арешту з квартири.

В цей час уже розпочато процедуру примусового продажу квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності і в разі продажу квартири з прилюдних торгів буде порушено його права, оскільки право власності на квартиру перейде до переможця електронних торгів і це значно ускладнить захист його порушеного права або навіть зробить його неможливим.

Тому просить суд зупинити продаж арештованого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд доходить до наступного висновку.

Частиною 5 статті 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень 00 копійок.

Проте ОСОБА_1 , в порушення вимог Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не було сплачено судовий збір.

При цьому, ОСОБА_1 вказує, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи.

Разом з тим, в пункті 6 (абз.3) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що оскільки передбачені Законом № 3674-VІ пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином наявність у ОСОБА_1 пільг зі сплати судового збору за подання позову на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не звільняє його від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Р.В. Піньковський