У Х В А Л А

"15" вересня 2021 р. Справа153/1419/21

Провадження6/153/18/21-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до повного виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до повного виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду. Дане подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №63697099 з примусового виконання виконавчого листа №2-135/2010 від 25.12.2015 року Ямпільського районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 430 733,79 грн. Станом на 25 серпня 2021 року ОСОБА_1 так і не виконав свої зобов`язання перед стягувачем ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» . З моменту відкриття виконавчого провадження до сьогоднішнього дня боржник всіляко намагається уникнути виконання зобов`язання з погашення заборгованості та затягує виконання судового рішення.

В ході примусового виконання накладено арешт на все майно боржника та направлено запити у відповідні інстанції з метою виявлення рухомого та нерухомого майна, доходи боржника. Так в ході вказаного виконавчого проведення винесено 20 листопада 2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження; 20 листопада 2020 року постанову про мінімальні витрати виконавчого провадження; 20 листопада 2020 року постанову про стягнення основної винагороди; 20 листопада 2020 року постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника; 23 січня 2021 року про арешт коштів боржника.

Боржник жодного разу не з`явився до виконавця, не брав участь у виконавчому провадженні через представників, на рахунок приватного виконавця не надходило коштів для погашення боргу, на адресу не надсилалися пропозиції із погашення боргу перед стягувачем за рахунок належного боржникові рухомого та нерухомого майна.

Звертає увагу суду на те, що боржник свідомо не виконує законні вимоги приватного виконавця, а саме отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно боржника(зокрема майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки в банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належне йому від інших осіб), боржник такої декларації не подав. Таким чином, боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, але він свідомо не бажає вчиняти дії на погашення своїх зобов`язань.

Виконавець в свою чергу проводив всі необхідні дії для примусового виконання рішення, тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України, може спонукати боржника перестати ухилятися від виконання рішення суду та почати погашати заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, просить суд обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», які покладені на боржника виконавчим листом №2-135/2010 від 25.12.2015 року Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість у розмірі 430 733, 79 гривень.

У судове засідання заявник приватний виконавець Тимощук В.В. не з`явився.

Суд, з урахуванням вимог ч.13 ст.7 та ст.441 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд даного подання за наявними в матеріалах справи доказами без проведення судового засідання.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. перебуває виконавче провадження №63697099 з примусового виконання виконавчого листа №2-135/2010 від 25.12.2015 року Ямпільського районного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість в розмірі 430 733,79 грн.

20 листопада 2020 року винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про мінімальні витрати виконавчого провадження; постанову про стягнення основної винагороди; постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника; 23 січня 2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

23 листопада 2021 року постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому листі №2-135/2010 від 25.12.2015 року Ямпільського районного суду Вінницької області.

Згідно відповіді ДФС України інформація щодо джерела отримання доходів боржником в ДРФО відсутня.

Згідно відповідей УПФУ встановлено, що боржник не перебуває на обліку як пенсіонер та офіційно не працює,

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, встановлено, що боржнику нерухоме майно не належить.

Згідно відповіді МВС України відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби .

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області встановлено, що земельні ділянки за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді ДП «Український інститут інтелектуальної власності» об`єктів промислової власності, що належать боржнику не виявлено.

Згідно відповіді Державної служби морського та річкового транспорту України плавзасобами боржник не володіє.

Згідно повідомлення Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, боржник періодично перетинає державний кордон України.

Згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У статті 129 КонституціїУкраїни наголошується, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд неодноразово робив висновок, що право на справедливий суд стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне обов`язкове судове рішення залишилося невиконаним (п. 74 рішення ЄСПЛ у справі «Іммобільяре Саффі» за заявою № 22774/93 від 28.07.1999; п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Шмалько проти України» за заявою № 60750/00 від 20.07.2004; п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Ромашов проти України» за заявою № 67534/01 від 27.07.2004).

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і сталий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Разом із тим, обмеження у праві виїзду за межі України є одним із засобів дієвого спонукання боржника до реального виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 760/1293/17 від 30.10.2019, який суд враховує під час розгляду та вирішення цього подання з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Інший висновок, на думку суду, не відповідав би принципам справедливості, добросовісності та розумності, а також унеможливив би забезпечення прав та законних інтересів стягувачів.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» від 21.01.1994 право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції; по-третє, знаходитися у справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправданим лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості (рішення ЄСПЛ у справі «Гочев проти Болгарії» від 26.11.2009).

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З огляду на словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи)», вжите у пункті 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного висновку: боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме не надав своєчасно у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, у той час як виконавець зі свого боку вчинив всі дії, передбачені законом, зазначені обставини свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його в праві виїзду за межі України.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що про відкриття виконавчого провадження боржник був повідомлений згідно з порядком, визначеним Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, відповідно до закону до відома боржника було доведено про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржника було зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Проте боржник будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення у вказаному виконавчому провадженні, не здійснив. Крім того, обізнаність боржника про існування боргових зобов`язань перед ТОВ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» та невжиття ним заходів щодо виконання судового рішення свідчить про допущену боржником свідому бездіяльність, яка дає підстави розцінити це як ухилення від виконання зобов`язань за виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити подання приватного виконавця та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 на строк до повного виконання ним відповідного судового рішення.

Суд також вважає за доцільне роз`яснити боржнику, що обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України може бути скасоване за вмотивованою заявою боржника після вжиття ним заходів, спрямованих на виконання обов`язків, покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 1291 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, ст.ст. 10, 258-261, 263, 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до повного виконання ним своїх зобов`язань за рішенням суду - задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», які покладені на боржника виконавчим листом №2-135/2010 від 25.12.2015 року Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 430 733, 79 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що суд може скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Направити копію даної ухвали на виконання до Державної прикордонної служби України ( 01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Направити копії даної ухвали до відома боржнику, стягувачу та приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Тимощуку Володимиру Вікторовичу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів із дня складання цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя : М.М.Дзерин