КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернулось до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 березня 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 .

01 жовтня 2015 року за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

На підставі договору № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту та наказу № 56627/1 від 09 листопада 2015 року позивачем на користь Ушинського було виплачено страхове відшкодування в розмірі 181 465,54 грн.

Як визначено у ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 758/12386/15-п провадження відносно ОСОБА_3 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та судом було встановлено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/1025/18 від 19 липня 2018 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача. Отже, особою, відповідальною за збиток, завданий автомобілю Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , є відповідач.

На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 181465 грн. 54 коп., як шкода завдана транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» 132465 грн. 54 коп. у відшкодування шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» 1986 грн. 99 коп. у відшкодування судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а відповідно відсутня відповідальність останньої з відшкодування завданих збитків.

Окрім того, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, зокрема судом не було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, чим було позбавлено відповідача брати участь у справі з метою об`єктивного розгляду справи.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відсутність відзиву не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року було призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з урахуванням наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 березня 2015 року між ПАТ «СК «Брокбізнес» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальник) укладено договір № 006-0464925/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом - автомобілем Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії договору з 24 березня 2015 року по 23 березня 2016 року, місце (територія) дії договору - Україна, Європа, СНД.

Відповідно до п. п. 8.3., 9.2. вказаного договору, застрахованими ризиками є: ДТП, стихійні лиха, ПДТО, угон/викрадення. Страховим випадком є подія, передбачена договором, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику (вигодонабувачу). Страховими випадками є пошкодження, знищення (загибель) або втрата застрахованого транспортного засобу в цілому або окремих його деталей та частин, внаслідок настання застрахованих ризиків (позначених відміткою «так» в п. 8.3. договору) під час дії договору і за умови, що ці події не підпадають під виключення або обмеження страхування за договором.

01 жовтня 2015 року о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, площа Контрактова, 2, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 75284017, складеною співробітниками 7 роти 2 батальйону УПС МВС у м. Києві (а. с. 19-20).

02 жовтня 2015 року водій застрахованого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Брокбізнес» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та ОСЦПВВНТЗ. На підставі вказаної заяви позивачем була відкрита страхова справа № 56627.

Відповідно до Звіту № 663 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 21 жовтня 2015 року оцінювачем ОСОБА_4 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Фонду державного майна України МФ № 639 від 01 листопада 2003 року) на замовлення ПрАТ «СК «Брокбізнес», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження в ДТП складає 195 790,36 грн. (а. с. 23-41).

Згідно актів виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 90712 та № 90714 від 28 жовтня 2015 року, ремонтні роботи по кузовному ремонту автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , виконані ТОВ «Саміт Моторз Україна» становили 162 743,74 грн. та 18 721,80 грн. відповідно (а. с. 42-43, 44-45).

09 листопада 2015 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» було складено страховий акт №56627/1, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , та, відповідно, розмір страхового відшкодування до виплати становить 181 465,54 грн. (а. с. 46, 47).

12 листопада 2015 року грошові кошти в сумі 181 465,54 грн. були виплачені Страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 19259 від 12 листопада 2015 року (а. с. 48).

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року у справі № 758/12386/15-п провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Разом з тим, у постанові судом встановлено невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України (а. с. 50-52).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5251395. Так, згідно даного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000,00 грн., франшиза становить 1 000,00 грн.

В січні 2018 року ПАТ «СК «Брокбізнес» звернулось до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до ТДВ «СК «Альфа-Гарант», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , та на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 49 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19 липня 2018 року у справі № 910/1025/18 в задоволенні позову ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , та на стороні відповідача ОСОБА_1 про стягнення 49 000,00 грн. відмовлено, оскільки позивачем пропущено встановлений чинним законодавством строк на звернення до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами правові підстави для стягнення сплаченого страхового відшкодування спрямованого на відновлення пошкодженого транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася за наявності вини та неправомірних дій відповідача у справі, однак позивач втратив своє законне право на відшкодування 49 000,00 грн. за рахунок страховика відповідача.

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Нормами статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

При цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, що викладені в постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18, від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15.

Як вбачається зі змісту постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року у справі № 758/12386/15-п провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доказів того, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_1 позивачем надано не було, окрім того, вина або неправомірність дій під час керування останньою транспортним засобом не була встановлена ні рішенням суду, ні експертом під час проведення експертного дослідження у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення №758/12386/15.

Отже, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину відповідача у справі під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 жовтня 2015 року за адресою: м. Київ, Контрактова площа, 2, за участю автомобілів Lexus LX 570, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Lexus ES 350, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Також позивачем у справі, під час судового розгляду справи у суді першої інстанції, не заявлялося клопотання про призначення відповідної судової експертизи на вирішення якої були б поставлені питання щодо причин дорожньо-транспортної пригоди та дійсного винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Наявність постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року, якою в діях водія ОСОБА_3 не було встановлено вину та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом наявності вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 .

При цьому, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції позбавлений можливості встановити вину відповідача у справі - ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні протокол про адміністративне правопорушення, схема дорожньо-транспортної пригоди, а на підставі копії постанови Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року вину ОСОБА_1 встановити неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням того, що апеляційна скарга підлягає до задоволення в повному обсязі, то з позивача слід стягнути на користь відповідача судовий збір в розмірі 4082 грн. 98 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення грошових коштів скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», про стягнення грошових коштів відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою у розмірі 4082 грн. 98 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», зареєстроване місце знаходження: вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050, ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя-доповідач

Судді: