Справа № 182/5575/21
Провадження № 2-н/0182/920/2021
У Х В А Л А

Іменем України

16.09.2021 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г., розглянувши в м. Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Нікопольського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із заявою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 15.09.2021 року №РГ-2317/21 боржник ОСОБА_2 з 04.10.2013 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а 05.07.2017 року знято з реєстрації у зв`язку з вибуттям за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до відповіді Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 15.09.2021 року №РГ-2313/21 відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації щодо заявниці ОСОБА_1 в картотеці відділу реєстрації та обліку громадян відсутні.

З доданих до заяви копій довідок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У той же час законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема частина перша статті 28 ЦПК України, на яку міститься посилання у заяві про видачу судового наказу, передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Таким чином, позови (заяви) про стягнення аліментів можуть бути подані як за зареєстрованим місцем проживання позивача (заявника), так і за місцем його перебування.

Однак, подаючи заяву про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів за місцем свого перебування заявник має додати до заяви докази такого тимчасового перебування.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 зазначила, що вона фактично мешкає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, однак належних доказів тимчасового проживання (перебування) заявника за зазначеною нею адресою у розумінні норм Закону N 1382-IV „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні не надала.

У відповідності до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З метою забезпечення реалізації цього права та відповідно до названої норми Конституції України 11 грудня 2003 року прийнято Закон України N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

За визначенням статті 3 цього Закону реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи (паспорт громадянина України), із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8, пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року N 207,документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративні послуги".

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1 до цих Правил.

Саме тому, довідки квартального комітету про фактичне місце мешкання без реєстрації заявниці та боржника в АДРЕСА_1 не є належними доказами тимчасового проживання (перебування) заявника за зазначеною нею адресою у розумінні норм Закону N 1382-IV „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні та не можуть враховуватись для визначення підсудності справи згідно з вимогами ЦПК України.

Враховуючи наведене, у зв`язку з відсутністю належних доказів тимчасового проживання (перебування) заявника за зазначеною нею адресою в м. Нікополі Дніпропетровської області у розумінні норм Закону N 1382-IV, відсутності відомостей про реєстрацію заявниці в м. Нікополі та наявності відомостей, що боржник ОСОБА_2 з 04.10.2013 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а 05.07.2017 року знято з реєстрації у зв`язку з вибуттям за адресою: АДРЕСА_3 ,суд дійшов висновку щодо непідсудності справи Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області .

У відповідності до ч. 1 п. 9 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин необхідно відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, у зв`язку з порушенням правил підсудності.

Керуючись ст. ст. 161, 162, 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Копію ухвали надіслати заявнику до відома.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу суду складено 26.08.2021 року.

Суддя: А. Г. Багрова