Провадження №2/748/691/21
Єдиний унікальний № 748/1633/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" вересня 2021 р.м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді Олещенко В.І.,
за участю секретаря судового засідання Вадюхіної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
07 липня 2021 року представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач фактично з 2015 року не проживає, особистих речей відповідача в будинку не має за вищевказаною адресою, відповідач участі в утриманні будинку не приймає, не сплачує комунальні платежі, позивач позбавлена можливості оформити субсидію. В наслідок наведеного відповідач перешкоджає користуватись та розпоряджатись позивачу своїм майном.
Ухвалою судді від 08 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Проти заочного рішення не заперечує. Одночасно надав квитанцію про сплату судового збору за подання позову.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, заяви про відкладення розгляду справи не надав. У зв"язку з чим, суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти винесення заочного рішення не заперечував, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до копії договору № 98/317 купівлі-продажу нерухомого майна від 03 грудня 1998 року (а.с.7-8) ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до копії довідки виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 386, ОСОБА_2 , 1974 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає за місцем реєстрації з 2015 року. (а.с.9)
Факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується актом комісії від 07 червня 2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 , 1974 року народження за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, але фактично не проживає з 2015 року, в будинку особистих речей не виявлено. (а.с.10).
Відповідач будь-яких заперечень щодо обставин, викладених в позові до суду не надав.
Положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Враховуючи те, що будинок перебуває у власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, а отже з метою усунення перешкод позивачу в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн сплаченого судового збору за подання позову.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СуддяВ. І. Олещенко