Єд. унік. № 243/5613/21
Провадження № 2/243/1894/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 липня 2021 року м. Слов?янськ Суддя Слов?янського міськрайонного суду Донецької області Старовецький В.І., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява не може бути призначена до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» має наступні недоліки, а саме документ про сплату судового збору подано з порушенням встановлених Законом вимог.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Питання проведення та оформлення безготівкових рахунків регулюється Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ № 22 від 21 квітня 2004 року.

Відповідно до п. 1.13 Інструкції, ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: платіжного доручення (додаток 2).

Відповідно до п. 2.7 Інструкції примірник розрахункового документа (незалежно від способу його виготовлення), реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити відбиток печатки (якщо картка із зразками підписів та відбитка печатки містить відбиток печатки) і підписи/підпис відповідальних/ої осіб/особи.

Відповідно до п.2.8 Інструкції, під час підписування розрахункового документа не дозволяється використання факсиміле, а також виправлення та заповнення розрахункового документа в кілька прийомів.

Відповідно до п. 42 ч. 2 Додатку 8 до Інструкції, одним з обов`язковим реквізитом розрахункового документу розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

Відповідно до п.п. 50 Додатку 8 до Інструкції, у розрахунковому документі зазначається дата отримання банком платника розрахункового документу, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

З платіжного доручення № РRОМ9В1В95 від 19 травня 2021 року не вбачається: ким саме засвідчено платіжне доручення (керівником (його заступником), чи головним бухгалтером банку), відповідно по п. 42 ч.2 Додатку 8 до вказаної вище Інструкції, воно також не містить штампа банку, проте містить лише підпис без зазначення ПІБ посадової особи, що видала дане платіжне доручення.

Крім того згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 2 цієї статті визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 95 ЦПК України).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Порядок засвідчення копій документів визначено п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55 «ДСТУ 4163-2003», - «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

За вищевказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:

- зі слів «Згідно з оригіналом»,

- назви посади,

- особистого підпису особи, яка засвідчує копію,

- її ініціалів та прізвища,

- дати засвідчення копії.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру» засвідчувати вірність копій документів мають право адвокати у справах, які вони ведуть.

Окрім того, порядок засвідчення вірності копії документів та виписок із них регулюється статтями 75-77 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до чинного законодавства ця дія може вчинятися в будь-якій державній нотаріальній конторі, тобто діє загальне правило територіальної компетенції. Із проханням засвідчити вірність документа до нотаріуса може звернутись як сам власник документа так, і (за довіреністю) інша особа, яка повинна мати при собі документ, що посвідчує її, а не громадянина, чиї копії документів будуть засвідчуватись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином не засвідчив копії документів, які додав до позовної заяви.

Відповідно до ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві

Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач повинен усунути вищезазначені недоліки та надати до суду належним чином засвідчені копії письмових доказів, що долучені до позовної заяви для суду та відповідача та належним чином оформлене та завірене платіжне доручення, що підтверджує сплату позивачем судового збору за позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 заборгованості залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький