ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи:766/5504/21 Головуючий в І інстанції Рядча Т.І.
Номер провадження: №22-ц/819/1219/21 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Давиденко І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Твердохлеб Олени Валеріївни, яка діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Рядчої Т.І. від 07 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису у вигляді заборони ОСОБА_2 наближатися на визначену безпечну відстань близько 100 метрів до неї та місця її проживання, а також заборони вести будь-яке листування, телефонні перемовини або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власницею ѕ частин будинку АДРЕСА_1 , а ј частина будинку належить її братові ОСОБА_2 . Незважаючи на те, що вона проживає у своїй частині будинку разом з неповнолітніми онуками, відповідач, перебуваючи у нетверезому стані, періодично приходить до неї і провокує скандали, ображає її та неповнолітніх дітей нецензурною лайкою та іншими непристойними словами, на вимогу та благання залишити місце її проживання і припинити недостойну поведінку не реагує, продовжуючи свої агресивні протиправні дії, метою яких є вчинення щодо неї психологічного насильства, через яке вона страждає, перебуває у пригніченому стані, нервується, з`явилося відчуття невпевненості у можливості захистити себе і онучок, що призводить до загострення серцево-судинних захворювань та викликає потребу в подальшому лікуванні та відновленні стану здоров`я.

З метою протидії домашньому насильству позивачка просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

-заборони ОСОБА_2 наближатися на визначену безпечну відстань близько 100 метрів до неї та місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

-заборони вести будь-яке листування, телефонні перемовини або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Твердохлеб О.В., яка діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що між заявницею та заінтересованою особою виникли неприязні стосунки, в тому числі щодо користування домоволодінням, проте останні підтвердили в судовому засіданні, що не спілкуються з 24.02.2021 року, а тому відсутня вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Мудрик проти Республіки Молдова, скарга № 74839/10 вказав, що домашнє насильство та певна бездіяльність держави відносно кривдника може свідчити про порушення вимог ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою і після смерті батьків прийняли спадщину та є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.09.2005 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.06.2020 року (а.с.10-11).

З пояснень заявниці та заінтересованої особи вбачається, що останній неодноразово з`являвся до заявниці в нетверезому стані, після чого в них виникали конфлікти.

Згідно відповіді ГУНП в Херсонській області від 03.04.21 року стосовно ОСОБА_2 неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст.173-2 КУпАП та були винесені термінові заборонні приписи (а.с.15-17).

Постановами Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2019 року та 03.12.2019 року встановлено, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте провадження у справах закрите у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.23-24).

Листом від 03.04.2021 року № Т-738/7/01/7-2021 Управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області повідомило, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Херсонському РУП ГУНП категорія обліку "кривдник" (а.с.17).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Відповідно до положень статті 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 3 ст.26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п.9 ч.1 ст.1 згаданого Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису обов`язковому встановленню підлягають як форми домашнього насильства, яким піддавався заявник, так і оцінка ризиків продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Оцінюючи ризики застосування ОСОБА_2 домашнього насильства, тобто оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення психічного насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, суд першої інстанції не врахував, що такі його дії носять системний і тривалий характер, що вбачається з постанов Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2019 року та 03.12.2019 року, провадження у яких відносно ОСОБА_2 закрито з нереабілітуючих підстав, а у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, при цьому зазначено, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також з винесених термінових заборонних приписів щодо ОСОБА_2 від 08.01.2021 року та 24.02.2021 року.

Крім того, як вбачається з наданих заявником доказів, після ухвалення рішення у справі стосовно ОСОБА_2 винесено черговий терміновий заборонний припис від 07.08.2021 року, з якого вбачається, що 07.08.2021 року близько 20:00 год. ОСОБА_2 ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою сестрі ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги, що згідно положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, зважаючи на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та існування визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» підстав для застосування обмежувальних заходів відносно ОСОБА_2 .

Такі висновки суду ґрунтуються на правових висновках Верховного Суду, наведених у справах 766/13927/20 від 17.02.2021 року, №756/3859/19 від 05.09.2019 року та № 673/1607/19 20.05.2020 рок

З урахуванням встановлених по справі обставин, характеру психологічного насильства, яке вчиняє ОСОБА_2 відносно заявниці, суд вважає за необхідне заборонити останньому наближатися на відстань ближче 5 метрів до ОСОБА_1 та до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити вести будь-яке листування, телефонні перемовини з ОСОБА_1 за номером телефону : НОМЕР_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1 та з огляду на те, що вказаний будинок має окремі входи і сторони між собою визначили порядок користування будинком з урахуванням часток у власності, колегія суддів вважає, що заборона ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 5 метрів до ОСОБА_1 попередить вчинення насильства з боку ОСОБА_2 щодо заявниці і при цьому не позбавить його можливості користуватися будинком та земельною ділянкою протягом дії обмежувальних заходів.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи , недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи усі наявні в матеріалах справи докази, з огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.374,376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року скасувати та постановити нове, яким заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким заборонити останньому на строк 6 місяців:

- наближатися на відстань ближче 5 метрів до ОСОБА_1 та до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

-вести будь-яке листування, телефонні перемовини з ОСОБА_1 за номером телефону : НОМЕР_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови - 03 вересня 2021 року

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська