УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

06 липня 2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось в Солом`янський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити АТ «ОТП Банк», ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вчиняти будь-які дії щодо задоволення вимог іпотекодержателя з вартості предметів іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі відчуження/продажу предметів іпотеки на підставі договорів купівлі-продажу, здійснення реєстрації права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визнання кредитного договору недійсним.

Заявник зазначає, що звернення стягнення на предмети іпотеки може істотно ускладнити, а фактично унеможливити в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення зустрічного позову.

Разом з тим, заявлені вимоги у заяві про забезпечення позову не стосуються предмету спору, що виник між сторонами.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: