Справа № 716/1289/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.09.2021 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
секретаря - Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 09.11.2016 Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №1842; а також стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову посилається на те, що 09.11.2016 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . У шлюбі в них народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Протягом останніх декількох років стосунки із відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із них проживає окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин. В зв`язку із вказаним позивачка вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, а тому просить його розірвати.
Позивачка посилається на те, що з часу фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріально не допомагає утримувати сина, не приймає участі у його вихованні, а тому змушена звернутись до суду із вимогою про стягнення аліментів.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою, в якій просить розгляд справи по суті провести в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити її прізвище « ОСОБА_1 ».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило. Про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою, про що в справі свідчить його підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення.
Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.09.2021 у відповідності до ч.1 ст. 281 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи .
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, врахувавши заяву позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Судом встановлено, що 09.11.2016 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 1842 (а.с.6).
У вказаному шлюбі у сторін народився син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та несумісність характерів. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. На даний час подружжя спільно не проживає, не веде спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного.
Враховуючи відсутність у позивачки бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати.
Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін « ОСОБА_1 ».
Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 ч.1 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Встановлено, що на даний час сторони спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин.
Також встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, стягнення за виконавчими документами відсутні, інших неповнолітних дітей та непрацюючих осіб у відповідача на утриманні не має. ОСОБА_2 є фізично здоровим чоловіком, його стан здоров`я дозволяє працювати, що свідчить про те, що останній спроможний заробляти та сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому судом розмірі.
Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька.
Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування.
Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.
Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, шо розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік»: дітям віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривні, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивачка здійснює догляд за малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також працює менеджером в ТОВ «АБСОЛЮТ-Л» та отримує заробітну плату , якої не вистачає для повноцінного матеріального забезпечення свого малолітнього сина.
Крім того суд враховує те, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір.
З огляду вище наведеного та виключно в інтересах дитини щодо його кращого забезпечення, ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність в останнього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення його гармонійного розвитку, суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивачки з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із 01.07.2021 і до його повноліття.
Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112-115, 181,182,184 СК України, ст.ст. 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280 ЦПК України, -
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 09.11.2016 Чернівецьким міським відділом державнї реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №1842.
Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.
Стягувати із ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із 01.07.2021 і до його повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.
Рішення суду в частині розірвання шлюбу після набрання законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 28.09.2021

Суддя О.Пухарєва