Справа № 645/1982/16-ц
Провадження № 6/645/204/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання Калягіна М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до у виконання у провадженні по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и в:

КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» в особі свого представника - Панасенко І.О., яка діє на підставі довіреності, звернулось до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів, виданих 12.05.2020 року по цивільній справі № 645/1982/16-ц за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 вересня 2016 року на користь КП «Харківводоканал» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4 777 (чотири тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 29 копійок, з яких: 2 204,38 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2012 року по 31 березня 2016 року; 1 463,41 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 року по 31 березня 2016 року; 992,02 грн. - інфляційні витрати; 117,48 грн. - три відсотки річних від простроченої суми та судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 копійок з кожного. На виконання вказаного рішення суду 24 квітня 2020 року видано виконавчі листи, які були пред`явлені до Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та лише 29.07.2021 повідомленням повернуті стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для пред`явлення до виконання. На підтвердження поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник посилається на те, що КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові, іншої альтернативи водопостачання та водовідведення в місті немає, структура підприємства налічує лише один відділ, що не перевищує 12 осіб, який здійснює претензійно-позовну роботу. Одночасно з цим заявник посилається на: порушення роботи установи в результаті хакерської атаки вірусу «Petya» у червні 2017 року, обмеження введені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 та на позицію Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в інформаційному листі від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою суду від 08 вересня 2021 року заява прийнята до провадження судді Алтухової О.Ю.

Боржник та представник заявника до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належним чином, але причини не явки боржника суду не відомі, що відповідно до ч. 2 ст.371 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви за їх відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08 червня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (61013, м. Харків, вул. Шевченко, 2, р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629, ) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4777 (чотири тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 29 копійок, з яких: 2 204,38 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 липня 2012 року по 31 березня 2016 року; 1 463,41 грн. - за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 серпня 2012 року по 31 березня 2016 року; 992,02 грн. - інфляційні витрати; 117,48 грн. - три відсотки річних від простроченої суми та судові витрати зі сплати судового збору по 60 (шістдесят) гривень 90 копійок з кожного. Окрім того, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави стягнуто судовий збір у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 10 копійок з кожного.

05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вищевказане рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова набрало законної сили 21 червня 2016 року. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання протягом трьох років, тобто до 21 червня 2019 року.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 2020 року представником заявника були отримані копії рішення та виконавчі листи, про що свідчить розписка на заяві від 15 квітня 2020 року.

Протягом цього часу стягувачем заходи спрямовані на виконання рішення суду не вчинялися.

У постанові КАС ВС від 9 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19 зафіксовано, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.

Постановою Верховного Суду України від 13.04.16 року у справі № 6-599цс16 (ЄДРСР № 57312236) зазначається «Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження».

Суд наголошує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

На підтвердження своїх вимог заявником надані копії виконавчих листів відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також повідомлення ДВС про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

В той же час, в матеріалах справи відсутні достатні докази, які підтверджують наявність підстав, що перешкоджали установі з часу набрання чинності судовим рішенням у вказаній цивільній справі отримати виконавчі листи та у встановлений законом строк пред`явити їх до виконання.

Посилання заявника на позицію Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, висловлену в інформаційному листі від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що отримання стягувачем виконавчого листа або судового наказу після закінчення строку для пред`явлення його до виконання є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, судом відхиляються та не приймається як доказ поважності пропуску строку з огляду на наступне.

Статтею 433 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово порушувалось питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Так, позивач отримавши рішення суду, яке не набрало законної сили та був обізнаний про строк його вступу в законну силу, тому суд вважає вказану причину, а саме отримання рішення та виконавчих листів лише 24 квітня 2020 року, не поважною причиною пропущення строку.

Слід зазначити, що представником позивача 16 червня 2020 року вже подавалась заява з аналогічним предметом вимоги, яку ухвалою суду від 17 червня 2020 року було повернуто без розгляду заявнику.

У заяві від 07 вересня 2021 року про поновлення процесуального строку заявник не навів особливих та непереборних обставин, що перешкодили пред`явити виконавчий документ до виконання на боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, в заяві відсутні будь-які докази того, що представник КП «Харківводоканал» не мав об`єктивної можливості отримати своєчасно виконавчі документи.

З моменту набрання рішенням суду законної сили минуло більше трьох років, стягувач звернувся до суду лише 12.05.2020 року із заявою про видачу виконавчих листів та копії рішення суду, що свідчить про неналежне використання ним своїх прав, а не наявністю об`єктивних причин, що перешкоджає вчиненню таких дій.

Керуючись ст.ст. 260, 433 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у провадженні по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.09.2021 року.

Суддя: