Справа № 203/1021/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю прокурора - Лейченко О.В.

представника позивача - Єрмілко А.А.

представників відповідачів - Поповича Є.В., Буденка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації прав, визнання недійсним та скасування розпорядження про передачу майна у власність, визнання права комунальної власності, витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

В наданому клопотанні, підтриманому в судовому засіданні, представник відповідача - Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, просив залишити позов без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Представник відповідачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав клопотання, прокурор та представник позивача проти задоволення клопотання заперечували.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Заслухавши пояснення учасників та перевіривши доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 4 ст.56 ЦПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

В свою чергу ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У п.п.67,77-81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18 сформульовано такий правовий висновок:

«Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим».

З матеріалів справи вбачається, що прокурором пред`явлено позов в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, в якому заявлено вимоги про скасування державної реєстрації права комунальної власності Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради на квартиру АДРЕСА_1 , проведену 26.04.2018 року; визнання недійсним та скасування розпорядження від 19.06.2018 року про передачу вказаної квартири у власність ОСОБА_1 ; визнання права комунальної власності на квартиру за територіальною громадою м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради та про витребування квартири із володіння ОСОБА_1 .

Обгрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради прокурором було зазначено, що прокуратурою було встановлено факт безпідставного набуття речових прав на спірне нерухоме майно, що було передано у комунальну власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради. З огляду на те, що Дніпровською міською радою, як власником спірного майна та органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не вжито заходів для відновлення власних майнових прав, що порушує визначені Конституцією та законодавством України права та інтереси територіальної громади, у власності якої перебуває спірне майно, даний позов пред`явлено обласною прокуратурою.

З долучених до позову документів вбачається, що 03.03.2021 року за підписом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури до Дніпровської міської ради було направлено повідомлення щодо виявлення фактів незаконного набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані у гуртожитку по АДРЕСА_2 . В зв`язку з цим, ставилось питання про надання в строк до 15.03.2021 року інформації щодо звернення Дніпровської міської ради до суду з позовами про усунення перешкод в користуванні комунальним майном, його витребування із чужого незаконного володіння.

При цьому, конкретних об`єктів нерухомого майна у вказаному листі не наведено.

Також з матеріалів справи вбачається, що лист прокурора від 03.03.2021 року надійшов до Дніпровської міської ради 04.03.2021 року та 10.03.2021 року за підписом міського голови надано відповідь про те, що про факт безпідставного вибуття із комунальної власності об`єктів нерухомого майна дізнались з листа від 03.03.2021 року та станом на 10.03.2021 року Дніпровська міська рада з позовом про усунення перешкод в користуванні комунальним майном, його витребування із чужого незаконного володіння не зверталась.

Вказана відповідь була отримана Дніпропетровської обласною прокуратурою 12.03.2021 року, а 17.03.2021 року прокурором було пред`явлено розглядаємий у даній цивільній справі позов.

Таким чином, наведені вище обставини щодо отримання міською радою лише 04.03.2021 року повідомлення прокурора від 03.03.2021 року, а також надання 10.03.2021 року відповіді про те, що про зазначені в повідомленні обставини міській раді стало відомо з останнього, подача прокурором 17.03.2021 року позовної заяви в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, без надання останній можливості провести відповідну перевірку та самостійно вжити заходи реагування, у т.ч. шляхом звернення до суду з позовом, свідчать про недотримання прокуратурою вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру»

Також суд враховує, що з огляду на дату, коли міській раді стало відомо про можливе порушення її прав (березень 2021 року), визначені законом строки позовної давності не сплили та остання мала та має достатньо часу для звернення до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, оскільки після відкриття провадження по справі судом встановлено відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави, позов на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду, що узгоджується із висновками, викладеними у п.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18.

Керуючись ст.257,258,260,261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації прав, визнання недійсним та скасування розпорядження про передачу майна у власність, визнання права комунальної власності, витребування майна залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Ю.Казак