Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1485/21
Провадження № 2/273/282/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань Макарчук І.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 ОСОБА_1 звернувся до Баранівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ним особисто 23.12.2020 було передано в борг відповідачу грошові кошти в сумі 200 доларів США.

Не зважаючи на викладене, у визначені строки ОСОБА_2 суму позики не повернув, у зв`язку з чим позивач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

При цьому, ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого заперечував проти задоволення позову так як вказана розписка не є борговою

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

23.12.2020 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти в сумі 200 доларів США.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 23.12.2020 о 10.52 по вул Звягельській, 18 в м Баранівка Баранівського району Житомирської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 29-31).

Із повідомлення Страхової групи ТАС від 14.04.2021 №509 вбачається, що ОСОБА_2 було перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 11 500 грн (а.с. 11).

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання, відповідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно висновку, наведеному у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі за № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів в борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можна встановити, що відбулася передача певної суми коштів від Позикодавця до позичальника.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 серпня 2019 року у справі за № 369/3340/16-ц.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі за № 524/4946/16-ц.

Відповідач не заперечував факту написання ним розписки, проте заперечував отримання у борг будь-яких коштів та зобов`язання повернути їх, та зазначав, що розписка була написана з метою вирішення питання відшкодування моральної шкоди в результаті ДТП.

В свою чергу, позивач жодних заперечень на спростування доводів відповідача до суду не подав.

Таким чином, розписка не містить не лише дати повернення коштів, а й самого зобов`язання в цій частині.

З огляду на викладене, суд вважає, що розписка ОСОБА_2 не містить відомостей про наявність між сторонами боргових зобов`язань, а тому, позов не підлягає задоволенню.

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_2 судових витрат на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.13,14,76-82,133,141,223,259,263-265,352,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.А. Новицький