У Х В А Л А

16.09.2021 Справа №607/12641/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Комінярської О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дзюбича Віктора Леонідовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судове засідання з розгляду якої призначено на 20 вересня 2021 року.

15 вересня 2021 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дзюбича В.Л. з огляду на те, що він побічно заінтересований у результаті розгляду справи, що викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Зокрема, позивач ОСОБА_2 вказав, що в ході судового засідання яке відбулося 14 вересня 2021 року вирішуючи клопотання позивача про допит представника відповідача в якості свідка, головуючий роз`яснив останньому його право відмовитися від допиту, після чого представник погодився на допит. В подальшому головуючи перепитав, чи дійсно представник погоджується на допит його в якості свідка та запропонував добре подумати на що представник відповів відмовою від допиту. Таким чином, вказав позивач, головуючий діяв в інтересах представника відповідача, переконуючи його в доцільності бути допитаним як свідок. Крім цього, в обґрунтування заявленого відводу зазначено, що у судовому засіданні головуючий розглядав справу з урахуванням наказу №40-В від 02 червня 2021 року, поданого представником відповідача безпосередньо судді без клопотання про приєднання до матеріалів справи та не долученого судом до справи. Також, в обґрунтування заявленого відповзу позивач ОСОБА_1 вказав, що суддя Дзюбич В.Л., розглядаючи справу №607/12217/21 від 16.07.2021 року, відмовив у задоволенні його заяви про забезпечення доказів шляхом допиту в якості свідка ОСОБА_3 за участі заявника ОСОБА_1 з підстав обіймання ОСОБА_3 посади, що передбачає представництво училища, яке може отримати статус відповідача у цивільній справі, а тому такі дії судді Дзюбича В.Л. викликають у позивача обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності та неупередженості.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до частини першої статтті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до положень ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що вказані підстави відводу, а саме незгода заявника ОСОБА_1 із висловлюваннями головуючого у судовому процесі під час роз`яснення представнику відповідача його права на відмову від допиту його в якості свідка, а також прийняття ним процесуальних рішень у справі яка розглядається, а також прийняття рішень при розгляді інших справ, не свідчать про упередженість головуючого судді Дзюбича В.Л. та не можуть слугувати законними підставами для задоволення заяви про відвід головуючого у справі.

Фактично заявник ОСОБА_1 не погоджується з такими процесуальними діями судді, що не передбачені ст. 36 ЦПК України як законні підстави для відводу, оскільки вказані обставини не можуть бути свідченням неупередженості та заінтересованості судді під час розгляду справи.

Відтак, суд вважає, що підстави для відводу головуючого судді, зазначені у клопотанні є необґрунтованими, оскільки всупереч вимогам ч. 3 ст. 12 ЦПК України заявником не наведено обставин, які б давали підстави зробити висновок про те, що головуючий по справі суддя Дзюбич В.Л. є упередженим та заінтересований у розгляді справи, а також не доведено та не обґрунтовано, що є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав визначених статтею 36 ЦПК України для відводу головуючого судді Дзюбича В.Л., а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді слід відмовити.

Керуючись статтями 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Дзюбича Віктора Леонідовича - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич