Справа № 740/45/21
Провадження № 2/740/464/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У грудні 2020 року до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла позовна заява Бахмацької районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачка є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; батько дитини записаний за вказівкою матері дитини.

Малолітній ОСОБА_1 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування Служби у справах дітей райдержадміністрації, та має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_1 перебуває під опікою рідної баби ОСОБА_3 .

Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, виховання дитини ніколи не займалася та не займається на цей час, з дитиною не спілкується та не відвідує.

Відповідно до висновку Бахмацької районної державної адміністрації від 28.12.2020 № 294, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , встановлено, що мати не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надає, дитину не відвідує, не телефонує, родинних стосунків не підтримує, до школи не приходить, з класним керівником зв`язок не підтримує, навчанням та поведінкою дитини не цікавиться. Вихованням дитини займається опікун ОСОБА_3

ОСОБА_2 в період з 2013 по 2018 роки перебувала під слідством та відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2014 (справа № 361/10491/2013, провадження № 1кп./361/28/2014) строк тримання її під вартою був продовжений, тому вона не могла належним чином виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_1 . Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, був наданий відповідно до цієї ухвали.

Відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2018 (справа № 361/10494/13; провадження № 1-кп/361/28/18) ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання зі встановленням їй іспитового строку.

Після звільнення відповідачка не звернулася до Служби у справах дітей Бахмацької райдержадміністрації з метою повернення сина для спільного проживання та виховання, хоч була попереджена, що має звернутися з відповідною заявою про повернення їй дитини.

Крім цього, рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2012 (справа № 2-475/2012) ОСОБА_2 вже була позбавлена батьківських прав щодо своїх трьох старших дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Ніжинської райдержадміністрації «Про неможливість передачі дитини матері» від 04.11.2020 № 01-12/321 мати дитини веде антигромадський спосіб життя, за місцем реєстрації на цей час не проживає, тому повернення ОСОБА_1 до матері неможливе.

Згідно з письмовим поясненням ОСОБА_3 , її дочка ОСОБА_2 зникла у невідомому напрямку, про теперішнє місце знаходження нікому не повідомила.

Відповідно до характеристики Великодорізького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» І-ІІ ступенів від 22.12.2020 № 40, ОСОБА_2 останнього разу відвідувала освітній заклад 01.09.2019 року, коли її син йшов до першого класу, після цього мати до школи не з`явилася, навчанням дитини не цікавилася.

Відповідно до повідомлення Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області від 10.11.2020 № 21133/124/46-2020 в період 2020 року до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_2 не притягувалася.

Посилаючись на викладене, позивач вважав, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дитини, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) є підставою для позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2021 року відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10-00 год. 19 лютого 2021 року, яке у подальшому відкладено на 11-30 год. 05 березня та 16-00 год. 26 березня 2021 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2021 року у справі замінено третю особу - Службу у справах дітей Ніжинської районної державної адміністрації на Службу у справах дітей Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської ради; строк підготовчого провадження у справі продовжено на тридцять днів; підготовче засідання відкладено на 10-30 год. 14 квітня 2021 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 квітня 2021 року замінено позивача Бахмацьку районну державну адміністрацію Чернігівської області на Ніжинську районну державну адміністрацію Чернігівської області; підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 09-00 год. 13 травня 2021 року.

Судові засідання у справі неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою відповідачки, востаннє - на 17 вересня 2021 року, 09-00 год.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від позивача і третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, підтримання позову та не заперечення проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка у судові засідання жодного разу не з`явилася, при цьому отримала судові повістки про виклик до суду, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які повернулися до суду з відмітками про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши думку сторін та керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 13.09.2013 серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, матір`ю дитини є ОСОБА_8 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України про призначення допомоги від 13.09.2013 № 6, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, батько дитини записаний за вказівкою дитини.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 29.07.2015 серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, мати дитини - ОСОБА_8 змінила своє прізвище після укладення шлюбу на ОСОБА_8

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Бахмацької райдержадміністрації від 07.04.2014 № 34 перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; відповідно до розпорядження в.о. голови Бахмацької райдержадміністрації «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_1 » від 02.04.2014 №181 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування; відповідно до розпорядження першого заступника голови Ніжинської держадміністрації від 10.04.2014 № 108 - перебуває під опікою рідної баби ОСОБА_3 ..

Відповідно до висновку Бахмацької районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 28.12.2020 № 294 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , мати не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальної допомоги не надає, дитину не відвідує, не телефонує, родинних стосунків не підтримує; до школи не приходить, з класоводом зв`язок не підтримує, навчанням та поведінкою дитини не цікавиться; вихованням дитини займається опікун ОСОБА_3 .

У період з 2013 по 2018 роки ОСОБА_2 перебувала під слідством та відповідно до ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2014 (справа № 361/10491/2013 р.-к; провадження № 1кп./361/28/2014) строк тримання її під вартою був продовжений, тому вона не могла належним чином виконувати батьківські обов`язки щодо малолітнього сина ОСОБА_1 ; статус дитини, позбавленої батьківського піклування, був наданий відповідно до цієї ухвали.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2018 (справа № 361/10494/13-к; провадження №1-кп/361/28/18) ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з визначенням та встановленням їй іспитового строку.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2012 (справа № 2-475/2012) ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав щодо своїх трьох старших дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У висновку Служби у справах дітей Ніжинської райдержадміністрації «Про неможливість передачі дитини матері» від 04.11.2020 № 01-12/321 встановлено, що мати дитини веде антигромадський спосіб життя, за місцем реєстрації на цей час не проживає, тому повернення ОСОБА_1 до матері неможливе.

З письмового пояснення ОСОБА_3 вбачається, що її дочка ОСОБА_2 зникла у невідомому напрямку, про теперішнє місце знаходження нікому не повідомила.

Згідно з характеристикою Великодорізького навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад-дошкільний навчальний заклад» І-ІІ ступенів від 22.12.2020 № 40, ОСОБА_2 останнього разу відвідувала освітній заклад 01.09.2019 року, коли її син йшов до першого класу, після цього мати до школи не з`явилася, навчанням дитини не цікавилася.

Відповідно до повідомлення Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області від 10.11.2020 № 21133/124/46-2020 у період 2020 року до адміністративної та кримінальної відповідальності ОСОБА_2 не притягувалася.

Відповідачка не надала суду жодних доказів на підтвердження її участі у вихованні дитини, як і не висловила свого бажання брати участь у вихованні сина.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Постанова Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Зважаючи на вищезазначені факти, можна стверджувати, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дитини - сина ОСОБА_1 , що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

На думку суду поведінка відповідачки є такою, що свідчить про самоусунення її від виконання обов`язку з виховання дитини, що підтверджується його ухиленням від участі у розгляді питання про позбавлення її батьківських прав. Такий акт свідомої розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

З огляду на вказане суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 247, 263 - 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської ради, ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) позбавити батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) аліменти на користь опікуна дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; АДРЕСА_2 ) у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 31 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 24 вересня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко