РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 Провадження №2/425/530/21

Справа №425/2526/21

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Гайворонської І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рубіжне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ткачук О.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області №б/н від 05.10.1999, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.12.2005, реєстраційний номер обтяження: 2652194, додаткові дані: архівний номер: 3543812LUGANSK36, архівна дата: 25.03.2003, дата виникнення: 12.10.1999, № реєстру: 27, внутр. № Е001843А24F44А29593А, та внести відповідний запис про зняття арешту до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . У квартирі позивач був зареєстрований та фактично проживав з 1992 року. Квартира належить позивачу, його дружині ОСОБА_3 та його донькам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках (по ј частці кожному). Право власності на квартиру виникло у позивача та членів його сім`ї внаслідок приватизації квартири та зареєстроване за ними 23.11.2007 КП «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради. У 2021 році виникла необхідність продати квартиру, але при звернені до нотаріуса за оформленням правочину купівлі-продажу стало відомо, що на належну їм квартиру накладений арешт на підставі ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області б/н від 05.10.1999. При цьому власником квартири зазначений ОСОБА_2 , який ніколи не був її власником. Позивач дізнався від ОСОБА_2 , що йому належала інша квартира у будинку АДРЕСА_2 . На даний час відсутні документи, які були підставою для накладення арешту на майно належне позивачу, позивач не був та не є стороною у спорах щодо обтяження належного йому майна, будь-які спори щодо належної позивачу квартири відсутні. Таким чином, належне позивачу майно безпідставно утримується під арештом, чим порушуються його права щодо розпорядження власністю.

26 серпня 2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду даної позовної заяви, відкриття провадження у зазначеній цивільній справі та призначення підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Ткачук О.В. надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на підставі наявних у справі доказів. Також зазначила, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та не стягувати з відповідача судовий збір.

У судове засідання відповідач не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій заявлені вимоги ОСОБА_1 до нього про зняття арешту з майна визнає в повному обсязі. Додатково повідомив, що у 1999 році йому належала на праві власності квартира АДРЕСА_3 . Власником квартири АДРЕСА_1 він ніколи не був, причини зазначення його власником цієї квартири у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна йому невідомі. Також зазначив про відсутність будь-яких спорів, які розглядались Рубіжанським міським судом Луганської області у 1999 році та у яких він виступав відповідачем.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (по ј частки кожному), що підтверджується: копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.02.2007; копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16771116 від 23.11.2007; інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №270186739 від 12.08.2021. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № №270186739 від 12.08.2021 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , накладене обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, підстава обтяження: ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області, №б/н, від 05.10.1999; власник - ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження: 2652194; додаткові дані: архівний номер: 3543812LUGANSK36, архівна дата: 25.03.2003, дата виникнення: 12.10.1999, № реєстру: 27, внутр. № Е001843А24F44А29593А. З довідки Рубіжанського міського суду Луганської області № 01-13-/27 від 07.08.2021 вбачається, що у 1999 році у провадженні суду цивільних справ, відповідачем у яких був ОСОБА_2 , не було. Таким чином, судом встановлено, що позивач набув право власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 , в порядку приватизації у 2007 році. Відомості на підтвердження того, що власником квартири станом на дату накладення на неї арешту у 1999 році був відповідач ОСОБА_2 , а у провадженні Рубіжанського міського суду перебувала справа, в межах якої на нерухоме майно було накладено арешт, у суду відсутні. Це вбачається тільки із відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд враховує, що в даному випадку позивач позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Також судом не вбачається порушень прав третіх осіб у разі звільнення з-під арешту майна, що належить позивачу. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач ОСОБА_2 у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов та зняти арешт з нерухомого майна, а саме з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки подальше існування цієї заборони порушує права позивача як співвласника майна, зокрема, перешкоджає розпорядженню вказаним майном. Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо внесення запису про зняття арешту до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Належним і достатнім способом захисту порушеного права позивача з огляду на підставу позову буде саме зняття арешту з нерухомого майна. А позивач, отримавши рішення суду, яким знято арешт з належного йому майна, вже звертається до державного реєстратора з питання внесення відповідного запису про зняття арешту до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 02.12.2005, підстава обтяження: ухвала Рубіжанського міського суду Луганської області, №б/н, від 05.10.1999; реєстраційний номер обтяження: 2652194; додаткові дані: архівний номер: 3543812LUGANSK36, архівна дата: 25.03.2003, дата виникнення: 12.10.1999, № реєстру: 27, внутр. № Е001843А24F44А29593А. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 . Рішення у повному обсязі складено та підписано 22.09.2021.

Суддя О.Л. Овчаренко