Провадження № 2/522/2801/21
УХВАЛА

про залишення без розгляду

29 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.

за участі секретаря судового засідання Смоковій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

В судове засідання 11.08.2021 року позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили.

В судове засідання 29.09.2021 року позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин не явки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік підстав залишення заяви без розгляду наведений у ст.257 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 5 ст.223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Умовою для застосування ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України є повторність (двічі поспіль) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином про час і місце судового розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Верховний суд (цивільна юрисдикція) постановою від 22.05.2019 у справі № 310/12817/13 роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового розгляду та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживання процесуальними правами дії, які суперечать завданню цивільного судочинства. Суд відповідно до ч.ч.3,4 цієї ж статті зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами учасником судового розгляду. Ця норма закону повинна дисциплінувати позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулювати його належно користуватися як своїми процесуальними правами, так і процесуальними обов`язками.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5 ст.142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2 ст.257 ЦПК України).

У контексті наведеного суд вбачає, що в розумінні ЦПК України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до суду. Як ініціатор судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи.

Судом встановлено, що позивач двічі не з`явився в судові засідання: 11.08.2021 року, 29.09.2021 року.

Оцінюючи характер процесу та його значення для позивача, враховуючи, що позивач не з`являється у судові засідання, не надавши докази щодо причин поважності неявки, що свідчить про байдужість до руху справи та можливу неактуальність вирішення позовних вимог на теперішній час.

Крім того, сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі позивача та/або представника, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості постановити рішення по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позов без розгляду в зв`язку з повторними неявками в судове засідання позивача.

Окрім того, судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року судом було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно померлого ОСОБА_4 , зокрема: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 144,4 кв.м.; Ѕ (одну другу) частку нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з приміщень підвалу: 2-1 сходи, 2-2 коридор, 2-3, 2-4 склади, приміщень І поверху: 2-5 зал, 2-6, 2-7, 2-8 роздягальні, 2-9 сходи, загальною площею 165,2 кв.м.; Ѕ (одну другу) частку нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з приміщень підвалу: фойе 1, зали 2,16, коридори 3, 7, 9, 11, 21, 22, підсобні 4, 12, 13, 14. 25, комори 5.10, 18, туалети 6,20, 23, 24, склад 8, кухня 15, кабінет 17, санвузол 19, приміщень І поверху: фойе- 27, каси 28,29, загальною площею 427,4 кв.м.

Відповідно до ч.1,9 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки суд залишає дану позовну заяву без розгляду, то заходи забезпечення позову також підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись 158, п.5 ч.1 ст. 257, 258 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності- залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову накладені Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року, а саме: арешт на нерухоме майно померлого ОСОБА_4 , зокрема: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 144,4 кв.м.; Ѕ (одну другу) частку нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з приміщень підвалу: 2-1 сходи, 2-2 коридор, 2-3, 2-4 склади, приміщень І поверху: 2-5 зал, 2-6, 2-7, 2-8 роздягальні, 2-9 сходи, загальною площею 165,2 кв.м.; Ѕ (одну другу) частку нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та складаються з приміщень підвалу: фойе 1, зали 2,16, коридори 3, 7, 9, 11, 21, 22, підсобні 4, 12, 13, 14. 25, комори 5.10, 18, туалети 6,20, 23, 24, склад 8, кухня 15, кабінет 17, санвузол 19, приміщень І поверху: фойе- 27, каси 28,29, загальною площею 427,4 кв.м.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Донцов Д.Ю.