Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи

Управління ДМС України в Черкаській області Чурути Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про встановлення факту проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою в обґрунтування якої зазначила, що в зв`язку із постійним проживанням на території України та реалізації свого права щодо набуття громадянства України за територіальним походженням виникла необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року без якого, вона не може реалізувати своє право на отримання громадянства України. 23.08.1988 року ОСОБА_3 була зарахована студенткою Черкаського медичного училища, яке закінчила 03.07.1990 року. 10.09.1988 року проживаючи на території Української Радянської соціалістичної республіки вона уклала шлюб із ОСОБА_4 , який зареєстрований Будищанською сільською радою Черкаського району. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у заявника народився син - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка - ОСОБА_6 . З часу вступу до Черкаського медичного коледжу і по сьогоднішній день заявник постійно проживає, народила дітей та працює на території України. Встановлення цього факту необхідно для отримання громадянства України.

Заявник та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити з підстав викладених в заяві.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, та пояснив, що посилання заявника на довідку Черкаської медичної академії від 01.06.2021 №63 про те, що ОСОБА_7 23.08.1988 була зарахована студенткою Черкаського медичного училища та 03.07.1990 відрахована у зв`язку з закінченням училища; свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , яке лише підтверджує факт укладення заявницею шлюбу 10.09.1988 в с. Будище Черкаського району Черкаської області; свідоцтво про народження сина ОСОБА_5 ( НОМЕР_2 ); свідоцтво про народження доньки ОСОБА_6 ( НОМЕР_3 ); диплом серії НОМЕР_4 , відповідно до якого в 1990 році ОСОБА_1 закінчила Черкаське медичне училище не є підтвердженням беззаперечного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991, а отже заявлені вимоги будь-якими належними і допустимими доказами не підтверджуються, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

23.08.1988 року ОСОБА_3 була зарахована студенткою Черкаського медичного училища яке закінчила 03.07.1990 року, що підтверджується довідкою від 01.06.2021 року №63 виданою начальником відділу кадрів Черкаської медичної академії та дипломом серії МТ № 555451 від 03.07.1990 р.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_4 , який зареєстрований Будищанською сільською радою Черкаського району, про що зароблено запис за №11

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у заявника народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим Будищанською сільською радою Черкаського району 19.05.1989 року, НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 від шлюбу народилася дочка - ОСОБА_6 , про що 09.09.2011 року видано Свідоцтво про народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області Серії НОМЕР_6 .

Також факт постійного проживання заявника на території України з 1989 року по 1991 року, підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які в судовому засіданні показали, що знають ОСОБА_1 з 1988-х років, жили всі в одному селі, вона навчалася в Медичному училищі, потім одружилась народила двох дітей. Постійно проживала в с. Будище, Черкаського району.

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_3 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України ст.9 Закону України «Про громадянство України» 1991 року усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України /24 серпня 1991 року/ постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Тобто, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої ст. 3 цього Закону.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України.

Крім того, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт постійного безперервного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України, надали суду чіткі покази де саме проживала заявник, чим займалась на протязі тривалого часу.

Суд не приймає до уваги посилання представника Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області щодо відсутності беззаперечних даних щодо проживання заявника на території України з 1989 року по 1991 рік, оскільки надані до суду документи в їх сукупності такий факт підтверджують, і, крім того, іншим чином ніж встановлення факту постійного проживання особи на території України особа не зможе підтвердити свою належність до громадянства України та реалізувати свої права, як громадянин України.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, підтвердити вказаний факт заявнику у позасудовому порядку неможливо, враховуючи наявність доказів на підтвердження постійного безперервного проживання заявника на території України станом на 1989 року по 1991 рік, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України станом на 24.08.1991 року.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено та підписано 20 вересня 2021 року.

Суддя: О. А. Смоляр