справа №465/6560/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16 вересня 2021 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря судових засідань Музичка Л.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з даним позовом з уточненнями та доповненнями, де в свої вимогах покликається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли договірні зобов`язання у вигляді укладеного договору №91713 від 17.09.2018 купівлі світлотехнічних приладів. Проте відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо продажу до 27.11.2018 означеного сторонами товару, чим порушив умови договору визначені змістом зобов`язання. 31.08.2020 Франківським районним судом м. Львова прийнято рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача грошові кошти у сумі 25 010, 16 грн., як повернення попередньої оплати за товар, а також 3% річних за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі - 1062, 93 грн., як користування грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таке рішення відповідачами не оскаржено та набрало законної сили. Тому із посиланням на вимоги ст.82 ЦПК України вважає доведеним фактом наявну заборгованість перед ним. 15.10.2020 позивач звернувся до приватного виконавця із заявою про примусове виконання вказаного рішення суду. 16.03.2021 відповідачем фактично виконано в повному обсязі рішення суду. Тому позивачем заявляється вимога про стягнення пені в сумі 16106.54 грн. (25 010,16 грн. (сума Договору) х 0,1% від суми Договору (розмір пені) х 644 (кількість днів прострочення) = 16106.54 грн.), тобто за період з 12.06.2019-16.03.2021. Просить стягнути із відповідача вказану суму за прострочення виконання зобов`язання. Крім цього позивачу протиправними діями відповідача була заподіяна істотна моральна шкода, то просить стягнути у її відшкодування 20000 грн. та судові витрати у розмірі 6000 гривень на правову допомогу.

14.04.2021 відкрито провадження у справі.

07.06.2021 замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 .

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали від подати відзив на позовну заяву Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат просив розгляд справи провести у відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Суд, зі згоди позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст.280-281 ЦПК України.

Судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно доч.4ст.82ЦПК України,обставини,встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 31.08.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено повністю. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 25010.16 грн. як повернення попередньої оплати за товар, а також 3% річних за весь час прострочення виконання зобов`язання в розмірі 1062.93 грн., як користування грошовими коштами, належними до сплати кредиторові та стягнуто судові витрати (а.с.23-25).

Даним рішенням суду встановлено факт наявності заборгованості за договором купівлі-продажу №91713 від 17.09.2018 світлотехнічних приладів укладеного між сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ч. 1, 3 ст. 549, ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що при порушенні постачальником строку поставки покупцю товару, постачальник зобов`язаний оплатити покупцю за кожен день прострочення передання товару 0,1% від ціни товару, яка вказана у відповідній Сертифікації до договору. Оплата здійснюється в п`ятиденний строк з моменту отримання відповідної претензії від покупця.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табінського О.В. пребували виконавчі листи видані Франківським районним судом м.Львова про стягнення заборгованості за рішення суду від 31.08.2020. З постанов про закінчення виконавчого провадження від 17.03.2021 встановлено, що заборгованість за виконавчими документами боржником сплачено (а.с.81-89).Відповідачем 16.03.2021 виконано в повному обсязі рішення суду (а.с.74).

Згідно наведеного позивачем розрахунку пені за період з 12.06.2019 року по 16.03.2021 року (644 дні), така складає 16 106.54 грн. Судом приймається наданий позивачем розрахунок, як арифметично правильний. Відповідачем не подано жодних заперечень та доводів щодо наданого розрахунку пені.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог в частині нарахованої пені, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

При цьому, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові №6-2739цс15 від 21.09.2016 року, згідно якої виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Водночас, в судовому засіданні не знайшло підтвердження та позивачем не надано жодних доказів того, що позивачу завдана моральна шкода як споживачу згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання за договором, наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків і моральної (немайнової) шкоди. Отже, відшкодування моральної шкоди при невиконанні зобов`язання за договором можливо тільки у випадку, якщо умови такого відшкодування чітко прописані в укладеному договорі, а також у випадках, прямо передбачених законом.

Ні чинним законодавством України, ні укладеним договором купівлі-продажу не передбачено відшкодування покупцю моральної шкоди у зв`язку з невиконанням зобов`язань.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Отже на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" моральна шкода, яка заподіяна споживачу, виплачується лише у разі, якщо така шкода заподіяна продукцією, яка є небезпечною для життя і здоров`я людей. Інших випадків відшкодування моральної (немайнової) шкоди Закон України «Про захист прав споживачів»не передбачає. У зв`язку з цим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.09.2020 (а.с.40), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №98 від 11.01.2019 (а.с.41), акт виконаних робіт від 25.04.2021 (а.с.75), квитанції про сплату ОСОБА_1 послуг адвоката за надання правової допомоги від 28.04.2021 (а.с.76).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 6000 грн.

На підставі ст.ст.15,16,525,526,530,549, 610, ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12,13,81,89, п.1 ч.2 141, ч.2 ст.247 ст.ст. 258-259, 263-265,279,280-281 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 106.54 грн. як пеню за договором №91713 від 17.09.2018 та 6000 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840.80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований АДРЕСА_1 .

Відповідач ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 ,місце знаходження АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 16 вересня 2021 року.

Суддя: А.О.Бунда