Справа № 745/433/21
Провадження № 2/745/168/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Позов мотивує тим, що вона після смерті своєї тітки ОСОБА_2 стала проживати у її будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 . За власні кошти зробила ремонт будинку, замінила електропроводку, встановила огорожу, утримує спірний будинок, обробляє земельну ділянку.

Фактично вона набула права власності на спірний житловий будинок, оскільки добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти ним більше 10 років, власними силами утримує спірне домоволодіння в цілому. Власник майна ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадкоємці за законом не бажають приймати та оформляти спадщину. На момент звернення до суду спірна нерухомість нікому не належить і відумерлою не визнавалась.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 всудове засідання подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вони підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Сосницької селищої ради в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги визнаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити в зв'язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , племінниця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія актового запису про смерть №31 від 01.12.1993 року, (а.с. 52), вступила в управління майном тітки шляхом користування спадковим майном (порала город, ремонтувала будинок та огорожу, сплачувала плату за електроенергію), що підтверджується довідками Бутівської сільської ради, (а.с. 15). Із копії довідки-характеристики КП "Зодчий" Сосницької районної ради, виданій ОСОБА_1 , вбачається, щовласником будинку АДРЕСА_1 , 1958 року забудови, вартістю 48888 грн., є ОСОБА_2 , (а.с. 16). Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу АДРЕСА_1 вбачається, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , (а.с. 17). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, заповіт відсутній, (а.с. 36-37). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК), (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю, (п. 11 Постанови). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, (п. 13 Постанови).

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), (п. 14 Постанови). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю. Керуючись ст.ст. 16, 328, 344 ЦК України, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст.ст. 76, 81, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сосницької селищної ради Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; Відповідач: Сосницька селищна рада Чернігівської області, місце знаходження:вул. Л.Українки, 3, в смт. Сосниця Чернігівської області, 16100; , код ЕДРПОУ 04412656.

Суддя О.М.Даньков