22-ц/804/2338/21
266/5842/20

У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер 266/5842/20

Номер провадження 22-ц/804/2338/21

27 вересня 2021 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лопатіної М.Ю.

суддів Биліни Т.І., Мальцевої Є.Є.

перевірив матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2021 року, ухвалене у складі судді Іванець О.Д. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач через свого представника - адвоката Лебедєва О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Крім того скаржник поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на дію карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення позивач також зазначив тривалу хворобу судді першої інстанції та неможливість ознайомлення його з матеріалами справи.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2021 року неповажними. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, для надання заяви про поновлення строку на апеляційне провадження із зазначенням інших поважних причин його пропуску та оригіналу документу про доплату судового збору у розмірі 921,2 гривні з печаткою банківської установи та вказівкою про зарахування судового збору до Державного бюджету України або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що скаржником недоліки апеляційної скарги усунуто лише в частині сплати судового збору.

Станом на 27 вересня 2021 року недоліки апеляційної скарги щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших причин його пропущення не усунуті.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені підстави для поновлення пропущеного строку визнані неповажними та скаржником не наведено інших підстав для поновлення строку, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

Копію ухвали направити всім учасникам справи.

Оригінал апеляційної скарги на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 лютого 2021 року та додані до неї матеріали повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді