КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2799/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

за участю сторін:

представник позивача - адвокат Земщук О.С., діюча на підставі ордеру,

представник відповідача - Похвалітов О.Ю., діючий на підставі довіреності, в порядку самопредставництва юридичної особи;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про скасування арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд

скасувати арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9404325 від 30.12.2009 рокуза постановою № В-6/478, АН № 349511, 30.12.2009, другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_2 , накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції;

скасувати арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9774872 від 27.04.2010 року за постановою № В-6/487, АА № 168129, 27.04.2010, другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_3 накладений Другим Київським відцілом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції;

скасувати арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:002:0713 під реєстраційним номером 9786712 від 29.04.2010 року за постановою б/н, 26.04.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського юстиції;

скасувати арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9893560 від 03.06.2010 року за постановою про відкриття виконавчого провадження, В-9, 21.05.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що під час перевірки інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: ОСОБА_1 було встановлено, що на її майно накладено арешти, а саме: арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9404325 від 30.12.2009 року за постановою № В-6/478, АН № 349511, 30.12.2009, Другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_2 накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; арешт на все нерухоме майно від реєстраційним номером 9774872 від 27.04.2010 року за постановою №В-6/487, АА №168129, 27.02.2010, другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_3 накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:002:0713 під реєстраційним номером 9786712 від 29.04.2010 року за постановою б/н, 26.04.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського юстиції; арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9893560 від 03.06.2010 року за постановою про відкриття виконавчого провадження, В-9, 21.05.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Позивач вказує, що згідно відповіді з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі документи: виконавчий лист № 2-3835/09 виданий 28.04.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 582 649,92 грн. 01.11.2011 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив; виконавчий лист № 2-4968/09, виданий 11.02.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» у розмірі 455 276,08 грн. 29.12.2012 року виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив; судовий наказ №2-н-6758/08 виданий 23.03.2009 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «СоцКом Банк» у розмірі 9 995,55 грн. 21.08.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив.

Також позивач зазначає, що згідно з Єдиним реєстром боржників на момент проведення перевірки, ОСОБА_1 боржником не значиться, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження, на момент проведення перевірки будь-які виконавчі провадження у відношенні до ОСОБА_1 не відкриті.

Враховуючи те, що виконавчі провадження на підставі яких вірогідно були накладені арешти на майно ОСОБА_1 були завершені більш ніж вісім років тому та знищені, стягувачі повторно виконавчі документи на виконання не пред`являли, пропустили строки на повторне пред`явлення та не звертались до суду за їх поновленням, позивач вважає, що вищезазначені обтяження у вигляді арештів мають бути скасованими, так як вони порушують права позивача як власника на вільне володіння, розпорядження та користування своїм нерухомим майном.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.04.2021 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту з майна. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання. Витребувано уДругого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження, де боржником є ОСОБА_1 .

12.05.2021 року на електронну адресу суду від представника Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позов, в якому представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що на примусовому виконанні у Відділі перебували наступні виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_1 : ВП№23477723 та ВП№24377793 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3835/09 виданого 28.04.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 582 649,92 грн. 01.11.2011 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив; ВП№17903577, ВП№17903491, ВП№34936300, ВП№34936331 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4968/09, виданого 11.02.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» у розмірі 455 276,08 грн. 29.12.2012 року виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив; ВП№18032226 з примусового виконання виконавчого листа №2-н-6758/08, виданого 23.03.2009 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «СоцКом Банк» у розмірі 9 995,55 грн. 21.08.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив.

Зазначені виконавчі провадження були завершені у 2011-2012 роках та передані на зберігання до архіву.

На виконання наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 були передані до архіву та були знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання.

Також, представник відповідача вказує, що порядок зняття арешту з майна регулюється статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець, (не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається. сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, як стверджує представник відповідача, порядок зняття арешту по завершеним виконавчим провадження чітко визначено у п. 15 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, а відповідно до відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Крім того, представник відповідача зазначає, що позивач не дотримався вимог процесуального закону, що регулює питання подання позову про виключення майна з-під арешту, оскільки даний позов про звільнення майна з-під арешту він пред`явив до неналежного відповідача (Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а не пред`явив до обов`язкового належного відповідача, яким має бути кредитор, в інтересах якого накладено арешт на спірне майно.

З урахуванням викладеного, представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

10.06.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 16.06.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.09.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 08.09.2021 року представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували наступні виконавчі провадження боржником за якими є ОСОБА_1 :

ВП№23477723 та ВП№24377793 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3835/09 виданого 28.04.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 582 649,92 грн. 01.11.2011 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив;

ВП№17903577, ВП№17903491, ВП№34936300, ВП№34936331 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4968/09, виданого 11.02.2010 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» у розмірі 455 276,08 грн. 29.12.2012 року виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив;

ВП№18032226 з примусового виконання виконавчого листа №2-н-6758/08, виданого 23.03.2009 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «СоцКом Банк» у розмірі 9 995,55 грн. 21.08.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу, виконавче провадження було завершено, передано на зберігання до архіву та пізніше знищено за закінченням терміну зберігання. Повторно на виконання виконавчий документ не надходив.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: ОСОБА_1 було встановлено, що на майно ОСОБА_1 накладено арешти, а саме: арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9404325 від 30.12.2009 року за постановою № В-6/478, АН № 349511, 30.12.2009, Другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_2 накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; арешт на все нерухоме майно від реєстраційним номером 9774872 від 27.04.2010 року за постановою №В-6/487, АА №168129, 27.02.2010, другий Київський ВДВС ОМУЮ, ОСОБА_3 накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; арешт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:002:0713 під реєстраційним номером 9786712 від 29.04.2010 року за постановою б/н, 26.04.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського юстиції; арешт на все нерухоме майно під реєстраційним номером 9893560 від 03.06.2010 року за постановою про відкриття виконавчого провадження, В-9, 21.05.2010, Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ, В-9, накладений Другим Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Згідно відповіді Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вищезазначені виконавчі провадження були завершені у 2011-2012 роках та передані на зберігання до архіву.

На виконання наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» - строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 були передані до архіву та були знищені через закінчення трирічного терміну їх зберігання.

На даний час Другий Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) похбалвений можливості зняти арешт з майна ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що відсутні підстави для зняття арешту з майна, передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснює п. 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 3.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Звертаючись до суду із позовом, позивач ставить перед судом вимоги про зняття арешту із майна, що належить їй, оскільки накладення арешту на майно порушує її права, як власника, захист яких передбачено ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України.

На думку суду позивач звернулася до відповідача про зняття арешту як до неналежного, оскільки виконавча служба виконує дії, в тому числі про накладення арешту та про його зняття і не може бути відповідачем по справі та вимоги в межах даної цивільної справи неможливо вирішити, оскільки вирішення цієї позовної вимоги стосується прав та обов`язків інших осіб, у даному випадку стягувачів, якими є АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Ерсте Банк», ПАТ КБ «СоцКом Банк», які не є відповідачами у даній справі, та, взагалі, не є учасниками даної цивільної справи, а відтак, вирішення даної вимоги є можливим шляхом пред`явлення інших позовних вимог до інших осіб поза межами даного цивільного провадження.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 55 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак відповідного клопотання під час розгляду справи заявлено не було, відповідних уточнень до позовної заяви не надано, що виключає можливість задоволення позову пред`явленого до неналежного відповідача.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведене, оскільки стягувачів по вказаним виконавчим провадженням не залучено до участі у справі в якості співвідповідачів, що виключає можливість задоволення вимог про зняття арешту з майна, позовні вимоги ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту з майна,задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту з майна - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.09.2021 року.

Суддя Петренко В. С.