ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

08 вересня 2021 року м. Херсон

номер справи: 668/14851/14

номер провадження: 22-ц/819/1653/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Чорної Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Склярської І.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною заяви про скасування заповіту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 вересня 2020 року,

встановив:

16 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив у зазначеній справі рішення.

26 липня 2021 року (згідно поштового штемпеля) ОСОБА_1 , після закінчення установленого статтею 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження подала апеляційну скаргу без порушення питання про поновлення цього строку та не було сплачено судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме:

- надати суду вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, із обов`язковим наданням суду доказів на підтвердження викладених обставин;

- сплатити судовий збір у розмірі 365,40 грн.

26 серпня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 , про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було долучено оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 365,40 грн.

Однак, апелянтом ухвалу Херсонського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року було виконано не в повному обсязі, не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення із обов`язковим наданням суду доказів на підтвердження викладених обставин.

Ухвалою апеляційного суду від 01 вересня 2021 року скаржнику продовжено строк для виконання вимог ухвали суду від 16 серпня 2021 року для надання вмотивованого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, із обов`язковим наданням суду доказів на підтвердження викладених обставин.

Також заявнику роз?яснено, що у випадку не виконання вимог ухвали суду щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням поважних причин його пропуску у визначений строк, або якщо вказані особою підстави для поновлення процесуального строку будуть визнанні судом неповажними, у відкриті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог ухвали від 01 вересня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 , надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на той факт, що представник ОСОБА_3 не з?явився в судове засідання 16 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Суд враховує, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/201 ).

Аналогічної правової позиції дотримується також і Верховний Суд, про що останнім зазначається, зокрема в ухвалі від 22 січня 2020 року по справі 320/208/19.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області було винесено судове рішення, повний текст якого було складено - 28 вересня 2020 року.(а.с.124).

Копію рішення суду від 16 вересня 2020 року надіслано ОСОБА_1 - 28 вересня 2021 року за вказаною в позовній заяві адресою. Відомостей про зміну адреси позивачем не надавалось. (а.с.125)

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення особисто ОСОБА_1 - 22 січня 2021 року, що дає підстави вважати про обізнаність останньої щодо наявності оскаржуваного рішення з вказаної дати, тобто з 22 січня 2021 року.

Вперше ОСОБА_1 , від імені якої діяла ОСОБА_4 , звернулася з апеляційною скаргою 01 квітня 2021 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 квітня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 у зв?язку з ненаданням доказів на підтвердження у останньої повноважень діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 .

26 липня 2021 року ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 вересня 2020 року.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду від 16.09.2020 року, посилалась на те, що представник ОСОБА_3 не з?явився в судове засідання 16.09.2020 року.

Враховуючи, що копія оскаржуваного рішення отримана апелянтом 22 січня 2021 року, строк на апеляційне оскарження закінчився 22 лютого 2021 року (оскільки 21 лютого 2021 вихідний день), тому звернувшись до суду апеляційної інстанції 26 липня 2021 року, ОСОБА_1 пропустила строк на таке оскарження більше ніж на чотири місяці.

При цьому, повернення апеляційної скарги ухвалою суду від 19 квітня 2021 року не перериває перебігу строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що неявка в судове засідання 16.09.2020 року представника ОСОБА_3 не перешкоджала позивачці вчинити у строки передбачені ч.2 ст.354 ЦПК України процесуальні дії щодо оскарження судового рішення, інших поважних причин апелянт не навів, колегія суддів визнає не поважними зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку.

Відповідно до ч. 4 ст.357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку не буде подано особою у зазначений судом строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, положення норм процесуального права, суд вважає, що вказані заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження за поданою скаржником апеляційною скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16 вересня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська