Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2126/16-ц Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/2126/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.06.2021 про закриття виконавчого провадження №64360038, за апеляційною скаргою Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2021 року, постановлену під головуванням судді Миколайчука П.В. в смт. Брусилові,

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на постанову старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.06.2021 про закриття виконавчого провадження №64360038, у якій просила визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2021 року №64360038, за виконавчим листом №289/2126/16-ц, виданим Брусилівським районним судом Житомирської області 07 серпня 2020 року та стягнути з Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) витрати на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у Радомишльському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебував виконавчий лист №289/2126/16-ц від 07.08.2020, виданий Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 276,60 грн. Вказує, що постановою старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецькою О.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021, ВП №64360038. Зазначає, що правовою підставою винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 (ВП №64360038) є п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

Стверджує, що Радомишльським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу від 20.04.2021 у справі №289/2126/16-ц, якою ухвалено - у виконавчому провадженні №64360038 по примусовому виконанню виконавчого листа №289/2126/16-ц, виданого 07.08.2020 Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 276,60 грн судових витрат у вигляді судового збору замінити сторону виконавчого провадження з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_3 . Вважає, що на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021, ВП № 64360038 ОСОБА_2 не був боржником, а його було замінено на спадкоємця. Зазначає, що Радомишльський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був залучений стороною по справі №289/2126/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, однак виніс протиправну постанову.

Враховуючи викладене, вважає дії старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецької О.А. щодо закінчення виконавчого провадження незаконними, необґрунтованими та такими, що порушують її права, а постанову від 24.06.2021 року такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.06.2021 про закриття виконавчого провадження №64360038 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.06.2021 про закриття виконавчого провадження №64360038 щодо примусового виконання виконавчого листа №289/2126/16-ц, виданого Брусилівським районним судом Житомирської області 07.08.2020. Стягнуто з Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 2000 грн витрат на правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Радомишльський районний відділ державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2021 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не всебічно та неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи. Вказує, що державний виконавець керувався виключно вимогами чинного законодавств, жодних протиправних дій не вчиняв та законно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Стверджує, що державний виконавець не мав повноважень з`ясовувати факт набрання законної сили ухвали суду від 20.04.2021 про заміну боржника у виконавчому провадженні. Зазначає, що до прийняття рішення судом першої інстанції рішення суду на підставі якого було відкрито виконавче провадження №64360038 було фактично виконано. Вказує, що заявник не скористався наданим право на звернення до керівника відділу для оскарження постанови про закінчення провадження, що дозволило б уникнути зайвих витрат на правову допомогу. Вважає, що надані до суду документи щодо витрат пов`язаних із наданням правової допомоги самі по собі не можуть бути належними та допустимими доказами наявності витрат та їх розміру, оскільки нічим не підтверджуються і їх правильність неможливо перевірити. Крім того, вказує, що при винесені ухвали судом було допущено помилки, а саме невірно зазначено назву Відділу ДВС та не зазначено прізвище та ініціали державного виконавця, дії якого оскаржувалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецькою О.А. відкрито виконавче провадження ВП №64360038 за виконавчим листом №289/2126/16 від 07.08.2020 виданого Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з Радомишльської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 276,60 грн з кожного.

Згідно копії ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.04.2021 у справі №289/2126/16-ц у виконавчому провадженні №64360038 по примусовому виконанню виконавчого листа №289/2126/16-ц, виданого 07.08.2020 Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 276,60 грн судових витрат у вигляді судового збору, замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_3 , яка проживає по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2021 у ВП №64360038, яка постановлена старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №289/2126/16-ц виданого 07.08.2020 про стягнення з Радомишльської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 276,60 грн з кожного закінчено на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника.

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №64360038 від 29.07.2021 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №289/2126/16-ц від 07.08.2020 виданого Брусилівським районним судом Житомирської області про стягнення з Радомишльської міської ради Житомирської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 276,60 грн з кожного закінчено у зв`язку зі сплатою боргу.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимога закону оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає в повному обсязі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною першою статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як уже зазначалося, згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року N 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_3 .

Колегія апеляційного суду звертає увагу, що Радомишльський районний відділ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був учасником справи, у якій вирішувалось питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Факт отримання вказаної ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження не заперечується Радомишльським районним відділом ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Зазначена ухвала про заміну сторони виконавчого провадження є чинною та не скасованою.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент винесення постанови від 24 червня 2021 року державний виконавець був обізнаний з тим, що 20 квітня 2021 року Радомишльським районним судом Житомирської області було вирішено питання про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) з ОСОБА_2 на спадкоємця ОСОБА_3 .

У свою чергу, державний виконавець мав всі права та можливості по з`ясуванню питання набрання чинності ухвали Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 квітня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження.

Сторони не спростували тих обставин, що вказаних дій державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа №289/2126/16-ц здійснено не було, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що цим було порушено право стягувача.

Апеляційний суд зауважує, що старшим державним виконавцем Радомишльського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецькою О.А. 24.06.2021 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 64360038 саме з тих підстав, що боржник ОСОБА_2 помер.

Отже, рішення про закінчення виконавчого провадження на тій підставі, що боржник помер, після того, як судом було вирішено питання про заміну боржника правонаступником не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає засадам виконавчого провадження, оскільки такими діями державного виконавця проігноровано ухвалу суду про заміну сторони виконавчого провадження.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова старшого державного виконавця Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.06.2021 про закінчення виконавчого провадження №64360038 щодо примусового виконання виконавчого листа №289/2126/16-ц, виданого Брусилівським районним судом Житомирської області 07.08.2020 підлягає скасуванню, оскільки була прийнята в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» чим порушено права стягувача під час виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення спору, що, відповідно, є підставою для його скасування, з огляду на викладене, є безпідставними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення.

Ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Головуючий

Судді