УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Кузнецов Д.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2021 року у провадження Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись із даним позовом та доданими до нього матеріалами, суддя приходить до висновку, що позовна заява подана із порушенням вимог ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, предметом заявленого позову є оскарження виконавчих написів нотаріусу №59461 від 11.06.2021 року та №54915 від 11.06.2021 року та визнання їх такими, що не підлягають виконанню.

У позові заявник зазначив, що звільнений від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У п 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні позову споживачем.

Згідно з ч.3 ст.22 «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що виконавчі написи вчинені нотаріусом з порушенням вимог Законів України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому підстави вважати, що позивач звільнений від сплати судового збору за ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Тобто спірні правовідносини не відносяться до сфери захисту прав споживачів та вказане посилання у позові є безпідставним.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Згідно ч.2 ст.4 Закону ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270 грн.).

Виходячи з наведених положень, враховуючи, що позивачем в позові заявлені дві самостійні вимоги немайнового характеру, розмір судового збору за звернення з даними позовними вимогами має складати 908+908=1816 гривень.

Однак, позивачем до позовної заяви не додані квитанція про сплату судового збору, тобто позивачу необхідно його сплатити.

Згідно з ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позов не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, то він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС», Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д. В. Кузнецов