ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4050/21
Провадження № 2-з/201/264/2021
22 вересня 2021 року місто Дніпро
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Федоріщева С.С.,
за участю секретаря судового засідання Максимової О.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву ОСОБА_4 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів та визнання права власності та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності, -
В проваджені Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває дана цивільна справа.
22 серпня 2021 року представником третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору подано заяву про забезпечення доказів в якій останній просить витребувати у позивача та відповідача оригінали Договору Доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додаткової угоди №1 до вказаного договору від 03.07.2019 року та переписки через електронну пошту зі скріншотами щодо дат їх походження з сайтів вказаних в повідомленнях; здійснити запит до Державної митної служби про надання посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 та супроводжуючу документацію по проходженню митного оформлення TESLA MODEL S, 2016 року випуску, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , колір: чорний, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 18 липня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ; здійснити запит до Державної митної служби про надання посвідчення про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_5 від 09.12.2019 та супроводжувальну документацію по проходженню митного оформлення TESLA MODEL S100D, 2018 року випуску, VIN НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , колір: Сірий, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 24 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 ; витребувати у ОСОБА_6 для огляду та надання копій свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з ціллю встановлення точної адреси закладу провівшого реєстрацію з ціллю витребування документації на підставі якої було здійснено реєстрацію автомобілів на його ім`я; викликати до суду для допиту позивача ОСОБА_5 адреса: АДРЕСА_3 ; викликати до суду для допиту в якості свідка ОСОБА_7 зареєстрованого АДРЕСА_4 ; зобов`язати ОСОБА_8 надати докази місця знаходження АО «АК «Верум».
В судовому засіданні представник третьої особи з самостійними вимогами підтримав зазначене клопотання, пояснив, що самостійно зібрати докази він та його довірителька не в змозі, проте доказів вжиття відповідних заходів та відмови в наданні доказів, суду не надав.
Представник позивача за первісним позовом заперечував проти задоволення поданої заяви, оскільки дана інформаціє не має жодного відношення до предмету заявлених позовних вимог; заявником не вживалися заходи на отримання таких доказів; заява не відповідає вимогам встановленим для заяв про виклик свідків.
Представник відповідача заперечував проти задоволення заявленої заяви, оскільки дана інформаціє не має жодного відношення до предмету заявлених позовних вимог; заявником не вживалися заходи на отримання таких доказів, не доведено необхідність витребування доказів; заявником не зазначено які саме обставини можуть підтвердити свідки.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в статті 16 ЦК України.
У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Зі змісту частини другої статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України). В свою чергу предмет доказування напряму пов`язаний із предметом спору.
Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі у справі № 573/1677/18.
В даному випадку, за змістом позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами, вона просить визнати право власності на автомобіль Tesla model S 2018 року випуску д.н.з. НОМЕР_9 VIN: НОМЕР_6 .
З наведеного випливає, що третя особа з самостійними вимогами у своєму позові визначила спірними правовідносинами право власності на вказаний автомобіль, що ідентифікований не тільки за заводським номером (VIN) підприємства-виробника, але й має український державний номерний знак, тобто зареєстрований у встановленому законом порядку. При цьому дотримання процедури відповідної реєстрації на митній території України, встановленої для транспортних засобів, ввезених з-за кордону, сторонами не оспорюється, а відтак і не підлягають доказуванню обставини, за яких така реєстрація проводилася.
Водночас, докази, які просить забезпечити представник третьої особи із самостійними вимогами, виходячи з його ж обґрунтування, можуть підтвердити саме порядок реєстрації спірного автомобіля в Україні та процедуру його ввезення з-за кордону, що не стосується предмету спору.
Відносно витребування у позивача та відповідача оригіналів Договору Доручення №1/05/01/18 від 05.01.2018 року та Додаткової угоди №1 до вказаного договору від 03.07.2019 року та переписки через електронну пошту зі скріншотами щодо дат їх походження з сайтів вказаних в повідомленнях, то суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. За таких умов, саме сторони позивача та відповідача мають довести відповідність наданих суду копій документів їх оригіналам, якщо такі копії ставляться під сумнів іншими сторонами.
Крім того, надаючи оцінку доводам представника ОСОБА_4 щодо необхідності забезпечення зазначених ним доказів, суд звертає увагу на наступне:
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених законом.
Вирішуючи питання про забезпечення доказів суд має право брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави,з яких випливає,що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотанні, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Частинами 6-9 ст. 84 ЦПК України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.
Відповідно до ст.91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;
4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;
5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;
6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;
7) перелік документів, що додаються до заяви.
Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.
При поданні заяви про забезпечення доказів представником ОСОБА_4 зазначені вище вимоги закону в повній мірі дотримані не були.
Положення ст. 116 ЦПК України чітко визначають підстави для забезпечення доказів.
Натомість, представник ОСОБА_4 при зверненні до суду із заявою про забезпечення доказів, не навів обставин та не зазначив доказів, які б вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а в якості обґрунтування заяви відповідно до п.5 ч.1 ст.117 ЦПК України виклав заперечення на первісний позов, що фактично не відповідає вказаному положенню ЦПК України.
Форма та зміст заяви про забезпечення доказів мають відповідати вимогам ст.117 ЦПК України.
Пунктом 3 ч.1 ст.117 ЦПК України визначено, що в заяві мають бути зазначені відомості про інших сторін справи (прізвище, ім`я та по батькові; місце проживання чи перебування; поштові індекси; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб)
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні.
Частиною 2 ст.117 ЦПК України визначено, що до заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.
Разом з тим, в заяві про забезпечення доказів представником ОСОБА_4 не зазначено які складнощі є у особи у наданні доказів, які він просить витребувати, та не зазначено дії, які були спрямовані на отримання вказаного доказу самостійно, не наведено конкретних обставин, які можуть підтвердити кожен із витребуваних доказів, та їх значення для правильного розгляду та вирішення справи. Також, у зазначеній заяві не зазначено які саме обставини можуть підтвердити свідки.
Крім того, у порушення приписів п. 3 ч.1, ч.2 ст.117 ЦПК України представником третьої особи із самостійними вимогами в заяві про забезпечення доказів не зазначені інші учасники судового процесу та не долучено до заяви документ, що підтверджує його повноваження.
Суд, обираючи вид забезпечення позову у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмета спору.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне в задоволені заяви про забезпечення доказів відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3-11, 57-60, 91, 116, 117 ЦПК України, -
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення доказів - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев