Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2021 року смт Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Степаненко Л.М., представника позивача адвоката Симоненка Т.В., представника відповідача адвоката Верпети В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі, про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся 15.06.2021 року до суду з позовом до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, в якій просить визнати житловий будинок по АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати залишок кредитних коштів в сумі: 66 405 грн., що були отримані ОСОБА_1 за кредитною угодою № 2658-15 від 29.10.2015 року, укладеною з Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням подружжя, здійснити поділ між ними у рівних частках спільних боргових зобов`язань за кредитною угодою по 33 203 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вступили до шлюбу 03.02.2015 року. В період шлюбу, у них народилась спільна дитина, донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року, їх шлюб було розірвано.

В період шлюбу, в інтересах сім`ї, ним було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером: :30020:0025 на якій він розміщений.

Відповідно до звіту про оцінку майна наданого експертом ФОП ОСОБА_5 від 19.11.2020 року, вартість будинку по АДРЕСА_1 складає: 118 430 гривень.

Не дивлячись на те, що будинок зареєстрований на позивача, як на одноосібного власника він був придбаний в період шлюбу та в інтересах сім`ї, тобто є об`єктом спільної сумісної власності їх з відповідачкою, як подружжя.

Вказане вище майно він придбав за кошти отримані в кредит в рамках кредитної угоди № 2658-15 від 29.10.2015 року укладеної між ним та Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», розмір позики складав 95 000 гривень.

Частина позики ним була повернута кредитору (Фонду), однак значна сума кредиту залишається не ліквідованою. Наразі залишок за кредитним договором становить 66 405 гривень.

Дане боргове зобов`язання є борговим зобов`язанням подружжя, оскільки отримані ним кошти були використані в інтересах подружжя - придбання житла, відтак наявна заборгованість має бути розділена в рівних частках між ним та ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , стягує з нього, як з батька їх спільної дитини аліменти, які він сплачує, намагається підтримувати з дитиною постійний зв`язок та нормальне спілкування, однак наразі у нього немає роботи та інших джерел доходу, відтак він не в змозі належним чином виконувати взяті на себе боргові зобов`язання визначені зазначеним попередньо кредитним договором. Відповідачка зареєстрована та фактично проживає в належному йому будинку, він постійно проживає в с. Великоселецьке, Лубенського району, тому вважає, що належний йому будинок має бути визнаний спільним майном подружжя та поділений між ними в рівних частках, а отримані з метою забезпечення сім`ї житлом кредитні кошти мають бути визнані їх спільним з ОСОБА_2 борговим зобов`язанням, солідарно.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову, вказали, що після розлучення з чоловіком сторони домовились, що у будинку буде проживати дружина. Головною умовою чоловіка для врегулювання спору є те, що він відмовиться від своєї частки у будинку, якщо дружина відмовиться від стягнення аліментів, але вказане є не прийнятним через не співмірність. На сьогоднішній день відповідач не проти прийняти на себе всі зобов`язання щодо сплати кредиту за будинок, хоча не працевлаштована.

Третя особа не направила свого представник, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, заперечує проти позову.

Мотивом для заперечень вказано те, що пунктом 3.17 кредитної угоди визначено, що позичальник зобов`язаний не розподіляти належне майно до повного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Окрім того, у випадку, коли суд задоволить позовні вимоги позивача, Фонд буде змушений укладати додаткові угоди зі сторонами, які можливо не мають основного місця роботи.

15.06.2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Згідно ухвали суду від 17.06.2021 року позовну заяву залишено без руху. 05.07.2021 року провадження по справі відкрито справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження на 06.08.2021 року.

Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, який рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 09.11.2020 року - розірвано (а.с.13, 15-16).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Відповідно договору купівлі-продажу від 28.10.2015 року ОСОБА_1 купив житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :30:020:0025. За домовленістю сторін продаж житлового будинку вчинено за 95000 гривень, які будуть сплачені покупцем після отримання кредиту, шляхом перерахування Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на рахунок продавця до 30.12.2015 року . Відповідно до пункту 20 договору передбачено, що договір вчинено за згоди дружини та договір укладається в інтересах сім`ї (а.с.20-22).

Відповідно до кредитної угоди №2658-15 від 29.10.2015 року Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» надано позичальнику ОСОБА_1 (повнолітні члени сім`ї позичальника, які проживають з ним ОСОБА_2 ) кредит на придбання завершеного або незавершеного житлового будинку з добудовою (реконструкцією) за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 16 років 3 місяці в загальній сумі 95000 гривень. Пунктом 3.17 договору передбачено, що позивальник зобов`язаний не розподіляти належне позичальнику майно до повного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. (а.с.26-28).

Станом на 29.09.2020 року залишок за кредитним договором становить 66405 гривень (а.с.29). Станом на 04.08.2021 року залишок не повернутих кредитних коштів становить 61905 грн, що доводиться довідкою третьої особи № 200 від 05.08.2021 року ( а.с. 60).

Взаємовідносини, що склалися урегульовані слідуючими нормами законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Оскільки кредитна угода № 2658-15 від 29.10.2015 року була укладена позивачем в інтересах сум`ї, а саме для придбання житлового будинку який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, то відповідно і боргові зобов`язання є спільним борговим зобов`язанням сторін.

При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до приписів п.24 постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, до складу майна, яке підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що перебуває в третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Згідно правового висновку ВСУ від 14 вересня 2016 року, у справі 6-539цс16, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, виконання якого вони здійснюють як солідарні боржники.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Враховуючи ту обставину, що нерухоме майно було придбано в інтересах сім`ї, то і підлягає воно розподілу у рівних частках.

Стосовно розподілу коштів по кредитному договору №2658-15 від 29.10.2015 року укладеного Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та позичальником ОСОБА_1 на суму 95000 грн., то суд бере до уваги довідку про наявність залишку не повернутих коштів № 200 від 05.08.2021 року видану позичальником, оскільки бухгалтерська довідка від 29.09.2020 року № 211 не відображає реальної заборгованості на момент звернення до суду та видана за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до пункту 3.17 кредитної угоди № 2658-15 від 29.10.2015 року передбачено, що позивальник зобов`язаний не розподіляти належне позичальнику майно до повного повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, що покладено в основу заперечень третьої особи стосовно даного позову, суд вважає за необхідне зазначити, що даний пункт кредитної угоди викладено всупереч ст. 368, 372 ЦК України та ст. 60 СК України та не враховується судом при вирішенні даного спору, а заперечення «Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» з даного приводу відхиляються.

Керуючись ст. 4, 10-13, 43, 44, 62, 76-81, 83, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок по АДРЕСА_1 набутий в період шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати залишок кредитних коштів станом на 04.08.2021 року в сумі: 61 905, 00 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот п`ять гривень 00 коп.) грн., що були отримані ОСОБА_1 , за кредитною угодою № 2658-15 від 29.10.2015 року, укладеною з Державною, спеціалізованою, кредитно-господарською організацією «Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (Код ), такими, що використані в інтересах сім`ї та є спільним борговим зобов`язанням подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , здійснити поділ між ними у рівних частках спільних боргових зобов`язань за кредитною угодою № 2658-15 від 29.10.2015 року, по 30 952,50 (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві гривні 50 коп.) грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- третя особа Обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі, місце знаходження за адресою: вул. Міщенка, 2, м. Полтава, 36011, .

Повний текст рішення виготовлено 21.09.2021 року.

Суддя Грузман Т.В.