Справа № 761/7275/21
Провадження № 2/761/6625/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Рибака М.А., розглянувши заяву відповідача про продовження строку для подання зустрічного позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

В провадженні суду перебуває вказана цивільна права.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 16.06.2021 року.

16.06.2021 року розгляд справи було відкладено на 02.09.2021 року з метою витребування доказів та повторного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

01.07.2021 року відповідач ознайомився з матеріалами справи та 13.07.2021 року подав відзив на позов.

Ухвалою суду від 02.06.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 23.11.2021 року.

21.09.2021 року від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання зустрічного позову.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем було отримано в судовому засіданні 02.09.2021 року, проте звернутись у встановлений законом і судом строк із зустрічним позовом у відповідача немає можливості у зв`язку із значною завантаженістю його представника в інших судових засіданнях та необхідністю збирання значного обсягу доказів.

За результатами розгляду клопотання судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 03.03.2021 року було відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі за даним позовом. При цьому, відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України. Встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Враховуючи наведені положення закону, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, тобто не пізніше 17.09.2021 року.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був ознайомлений із позовною заявою прочинаючи з 01.07.2021 року та того ж дня уклав договір про надання правничої допомоги.

13.07.2021 року відповідач надав відзив на позов.

При цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості подання зустрічного позову у встановлений процесуальний строк.

Посилання відповідача з приводу того, що звернутись у встановлений законом і судом строк із зустрічним позовом у відповідача немає можливості у зв`язку із значною завантаженістю його представника в інших судових засіданнях та необхідністю збирання значного обсягу доказів, не підтверджено жодними доказами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із пункт 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява N 3236/03): «У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків)».

Відповідно до практики ЄСПЛ, згідно якої вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів. Але такі повноваження є обмеженими. Можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (дивитись, mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Окрім того, наведені положення законодавства, яке висловлені в диспозиції статей 193 та 194 ЦПК України, не надають взагалі повноважень суду поновлювати пропущений строк для подання відзиву.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Інших поважних причин для поновлення пропущеного строку заявником не надано, як і не надано належних доказів на їх підтвердження, а тому в задоволенні клопотання заявника про продовження строку для подання зустрічного позову, слід відмовити.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічні висновки містяться в ухвалах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 753/17563/19 та від 23 грудня 2020 року у справі № 557/94/19.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутись із позовом до ОСОБА_1 в загальному порядку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12,43,126,127, 197,259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 в продовженні процесуального строку для подання зустрічного позову та доказів.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено: 27.09.2021 року.