Справа № 315/860/21
Номер провадження № 2/315/296/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання Атрошенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

10.06.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 06.07.2021 року.

06.07.2021 року сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, що підтверджується телефонограмами (а.с.15,16), про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали.

06.07.2021 року розгляд справи відкладено на 27.07.2021 року.

27.07.2021 року сторони в судове засідання не з`явилися повторно, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, що підтверджується телефонограмами (а.с.18,19), про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали.

27.07.2021 року розгляд справи відкладено на 29.09.2021 року.

29.09.2021 року сторони в судове засідання не з`явилися втретє, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи судом, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.24,25), про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність не надали.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає, що позов має бути залишений без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (ст.8).

Частиною 1 ст.8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 1 ст.129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією й законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою (ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи §1 ст.6 Конвенції, кожна держава-учасниця конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, мета яких - не пустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим не має бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (п.59 рішення ЄСПЛ від 16.12.92 у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France»).

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Принцип диспозитивності є загальновизнаним принципом цивільного судочинства, відповідно до якого цивільні справи, за загальним правилом, порушуються, розвиваються, змінюються, переходять із однієї стадії процесу в іншу і припиняються під впливом, головним чином, ініціативи осіб, які беруть участь у справі.

Так, принцип диспозитивності в цивільному процесі це закріплення в нормах цивільного процесуального права положення про можливості осіб, що беруть участь у справі, розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, а також засобами їх захисту, які активно впливають на виникнення, рух та закінчення цивільного процесу з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач висуває проти відповідача позовні вимоги й тим самим виражає волю на певний правовий результат. Відповідач або не погоджується з позовними вимогами, або визнає позов і виражає волю на той же правовий результат, що позивач. Таким чином, характер рушійної сили цивільного судочинства визначається крізь призму інтересу осіб, що беруть участь у справі.

Як встановлено судом позивач тричі не з`являлася в судові засідання 06.07.2021 року, 27.07.2021 року та 29.09.2021 рокубез поважних причин та не повідомила суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, і її нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не буде позбавлений можливості здійснити захист своїх прав та інтересів шляхом звернення з відповідним позовом до суду, суд вважає задоволення його заяви можливим.

Керуючись ст. ст. 131, 223, 257, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України він має право після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Повний текст ухвали складено 29.09.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Гуляйпільський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: О. О. Романько