2-др/465/32/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2021 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого:судді Марків Ю.С.,

при секретарі судового засідання Чапля В.С.,

за участі представника позивача Котовщикова Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, за участю третіх осіб Державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяк Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права,-

В СТ А Н О В И В:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.07.2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, за участю третьої особи Державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права задоволено частково, скасовано рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича №31322534 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 16317299 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» вчинений на підставі рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер : 31322534 від 09.09.2016 року.

28.07.2021 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до якого просив вирішити питання про стягнення на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат на скерування поштової кореспонденції.

Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути на користь позивача судові витрати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча й були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення такого.

Від представника відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - адвоката Жарського І.Р. 16.09.2021 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивує зайнятістю у судових засіданнях Львівського апеляційного суду.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі, оскільки представник відповідача був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення такого, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.07.2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, Державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права задоволено частково, скасовано рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича №31322534 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 16317299 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» вчинений на підставі рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер : 31322534 від 09.09.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2017 року між адвокатським об`єднанням "Дмитренко та партнери" та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Як вбачається з Додатку до вищевказаного договору про надання правової допомоги від 06.11.2017 року вартість надання адвокатами об`єднання послуг у виді участі у судовому засіданні складає 1000,00 грн. участь адвоката у виконавчій дії - 1200,00 грн.

Відповідно до Додаткової угоди про внесення змін та доповнень до Договору №17.11-06.01 від 06.11.2017 року сторонами погоджено, що пункт 1.1 додатку до вищевказаного договору від 06.11.2017 року слід викласти в такій редакції: "за надання адвокатами виконавця послуг згідно підпункту 1.2.1 пункту 1.2 статті 1 Договору - у день закінчення відповідного судового засідання суму в розмірі 1200,00 грн. за участь адвоката виконавця в одному судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`договір про надання правової допомоги-це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, від представника відповідача жодних доказів неспівмірності судових витрат, понесених позивачем суду не надано.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Щодо зазначення представником позивача суми стягнення з позивача судових витрат на правову допомогу, суд враховує, зокрема складність справи та час, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих послуг.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат за участь представником позивача у судових засіданнях, суд зазначає, що до стягнення підлягає сума в розмірі 1200,00 грн. за кожне судове засідання, що відповідає критерію реальності та розумності адвокатських витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, представники позивача, з якими було укладено договір про надання правової допомоги, були присутніми на п`ятнадцятьох судових засіданнях з розгляду даної справи, відтак до стягнення з відповідача за участь представників позивача у судових засіданнях підлягає сума в розмірі 18000,00 гривень.

Окрім цього, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару за підготовку, підписання та скерування до суду позовної заяви в розмірі 6200,00 грн. є обґрунтованою та такою, що відповідає складності справи та обсягу наданих послуг, а також часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на скерування поштовою кореспонденцією іншим учасникам справи та суду процесуальних документів, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, до таких позивачем впродовж розгляду даної цивільної справи долучено двадцять сім фіскальних чеків ПАТ "Укрпошта" на підтвердження відправлення ним поштової кореспонденції, відтак до стягнення з відповідача з розрахунку 15,00 грн. за кожне відправлене рекомендоване повідомлення підлягає сума в розмірі 405,00 грн.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач поніс витрати судові витрати на правову допомогу, а при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат, позов задоволено частково, а саме задоволено дві з трьох заявлених позовних вимог, позивачем підтверджено надані йому послуги з правової допомоги належними засобами доказування, суд вважає, що з відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, що становить суму в розмірі 16403,00 гривень, що відповідає принципу розумності та реальності розміру судових витрат.

Окрім цього, судом встановлено, що позивач був звільнений від сплати судового збору, за таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536,80 грн. у зв`язку з задоволенням двох позовних вимог немайнового характеру.

Як вбачається з квитанції №0.0..1 від 31.10.2020 року позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн., відтак такий підлягає до стягнення з відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Окрім цього, з відповідача також підлягає до стягнення сплачений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 02.11.2020 року про відмову у забезпеченні позову.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Франківського районного суду м.Львова від 16.07.2021 року в такій зазначено, про вирішення двох позовних вимог, а саме позов задоволено частково; скасовано рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича №31322534 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 16317299 від 09.09.2016 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 39,0 кв.м. за Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» вчинений на підставі рішення державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяка Павла Тарасовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу), індексний номер : 31322534 від 09.09.2016 року.

Разом з тим, в резулютивній частині рішення не відображено рішення суду в частині позовної вимоги, щодо «визнання за позивачем права не сплачувати проценти за договором про іпотечний кредит №LVH9GI від 08.04.2008 року після спливу шістдесяти календарних днів з дня одержання ним від ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту за цим договором, нарахованих процентів та штрафних санкцій». Вказану вимогу суд розглядав, сторони надавали свої пояснення по цій позовній вимозі, в мотивувальній частині рішення Франківського районного суду м.Львова від 16.07.2021 суд навів мотиви відмови в задоволенні цієї вимоги в рішенні суду (аркуш рішення 5, абзац 8 аркуш рішення 6, абзац 2), однак, в резолютивій частині рішення суду це не відображено.

Зважаючи на наведені обставини та керуючись п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд приходить до висновку про ухвалення в цій частині додаткового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141,258,259,263-265,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, за участю третьої особи Державного реєстратора Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяк Павла Тарасовича про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 16403 (шістнадцять тисяч чотириста три) гривні 00 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Доповнити резолютивну частину рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, за участю третіх осіб - Державний реєстратор Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права - "в решті позовних вимог відмовити".

Дане додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2021 року.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", , адреса: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д.

Відповідач: Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, , адреса: Львівська обл., Пустомитівський район, село Сокільники, вул.Січових Стрільців, буд.1.

Третя особа: Державний реєстратор Сокільницької сільської Ради Львівського району Львівської області Тузяк Павло Тарасович, адреса: Львівська обл., Пустомитівський район, село Сокільники, вул.Січових Стрільців, буд.1.

Суддя Марків Ю.С.