Провадження № 2/243/2016/2021
Справа № 243/6271/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Долженко В. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області про визначення місця проживання дитини.

15 вересня 2021 року позивачкою подано заяву про забезпечення позову, обґрунтовану тим, що у процесі розгляду справи змінились обставини, що мають значення для вирішення справи. На час звернення до суду дитина проживала з позивачкою у квартирі АДРЕСА_1 . Проте відповідач ОСОБА_2 обманним шляхом забрав дитину і відмовляється повернути позивачці дитину, не дає їй можливості бачитись з дитиною. Зазначила, що вона має можливість спілкуватись з дитиною лише по «Скайпу» в установлений відповідачем час і в установлений ним період часу. Крім того, відповідач не має постійного місця проживання, регулярно змінює своє місце проживання, що негативно спливає на малолітню дитину, яка вимушена везти разом з відповідачем бродяжий спосіб життя. До того ж відповідач працює, догляд за дитиною здійснює його мати - жінка похилого віку зі слабким станом здоров`я (перенесла операцію на ногах), яка не в змозі забезпечити необхідний догляд за п`ятирічною активною дитиною. Слід зазначити, що довготривала відсутність спілкування матері з дитиною може мати непоправні наслідки, дитина забуде, що таке материнська любов і опіка, зміниться уявлення про матір, що в подальшому в разі задоволення позову може негативно впливати на виконання рішення суду, або зробить таке виконання неможливим. Крім того, позивачка позбавлена можливості брати участь у вихованні дитини, чим порушуються її права, закріплені ст.ст. 157-159 Сімейного кодексу України. До того ж, порушуються права та інтереси дитини, оскільки дитина позбавлена можливості відвідувати дитсадок, гуртки, відповідач не в змозі самостійно забезпечити розвиток дитини через свою зайнятість та відсутність педагогічної освіти, яка є у позивачки. Беручи до уваги наведене, вважає за доцільне звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, а саме: на період розгляду справи зобов`язати відповідача повернути дитину для проживання з позивачкою - матір`ю.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та надані докази, суд приходить до переконання, про доцільність її задоволення частково.

Відповідно до матеріалів справи предметом позову є визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 22 грудня 2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Враховуючи, що предметом даного позову є визначення місця проживання дитини, тому вид його забезпечення шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_1 на проживання за адресою: у квартирі АДРЕСА_2 , на період розгляду цивільної справи №243/6271/21, не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю.

При цьому, при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд приймає до уваги, що малолітня дитина буде підтримувати зв`язок з матір`ю та перебувати у звичних для неї умовах, у той же час не будуть порушуватися права батька на спілкування з дитиною, оскільки дитина періодично також перебуватиме у батька.

Крім того, враховуючи специфіку сімейних відносин, тривалий розгляд даної категорії справ судом, а також напружені відносини, які склались між сторонами, що може негативно вплинути на психологічне здоров`я дитини, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом визначення часу спілкування та місця перебування дитини і з матір`ю, і з батьком.

В постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року, справа № 127/31828/19 зазначено, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю. Верховний суд у вказаній справі дійшов висновку, що зустрічі матері з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 175, 177, 187 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у спілкуванні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , та зобов`язати ОСОБА_2 передати дитину матері ОСОБА_1 для спілкування та спільного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , протягом одного тижня, по закінченню тижня перебування дитини із матір`ю, зобов`язати матір ОСОБА_1 передати дитину батькові ОСОБА_2 дляспілкування та спільного проживання дитини із батьком протягом наступного одного тижня за адресою: АДРЕСА_4 . Встановити обов`язки почергового спілкування тривалістю в один тиждень з дитиною кожного з батьків у період розгляду цивільної справи № 243/6271/21.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду О. В. Ільяшевич