Справа № 2-5418/10 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/682/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді: Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника апелянта Блажевського П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року в справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» в особі ЛФ ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

У листопаді 2010 року ПАТ «Кредитпромбанк» в особі ЛФ ПАТ «Кредитпромбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №06/30/07-НВ від 08.11.2007 року в розмірі 585147,74 грн. солідарно із ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №13/30/І02/07-НВ від 08.11.2007 року, а саме: на земельну ділянку загальною площею 0,2680 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий № діл. 1 :12:001:0014, діл. 2 - :12:003:0009, що розташована в с. Ясенів Бродівського району Львівської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту серія ЯД №444596 від 02.06.2007р., виданого на підставі рішення ІХ сесії Vскликання від 16.06.2007 року №128 Ясенівської ради Бродівського району Львівської області.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, що були сплачені при поданні позовної заяви, а всього разом 1820 грн. 00 коп.

Ухвалою від 27.09.2013 задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою від 22.12.2013 задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою від 27.12.2013 задоволено подання відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління Львівської області про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на стягувача ПАТ «Дельта Банк» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 .

06 квітня 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2010 року у цивільній справі №2-5418/10, справу призначити до судового розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року заяву задоволено.

Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.12.2010 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» в особі ЛФ ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано, справу призначено до судового розгляду в загальному порядку.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» в особі ЛФ ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду, з підстав, визначених ч.3 ст.169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржив правонаступник позивача - Акціонерне товариство «Альфа Банк».

В апеляційній скарзі зазначає, ухвала є безпідставною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального.

Звертає увагу на те, що ПАТ «Дельта Банк» не був повідомлений про розгляд справи, не знав, що заочне рішення суду від 2010 року переглядалось, всупереч своїй же ухвалі про заміну сторони стягувача, суд не скеровував правонаступнику стягувача жодних судових повісток.

Всупереч вимог законодавства, суд в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності даних правовідносин.

Такі дії свідчать про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник апелянта ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні доводам скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд виходив із того, що належним чином повідомлений представник позивача повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Однак з такими висновками суду не можна погодитись з таких підстав.

Приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, гарантовано права особи на доступ до суду і справедливий розгляд справи судом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 4, 5, 10 ЦПК України).

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції закону, чинному на час постановлення оскаржуваної ухвали), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК України (у редакції закону, чинному на час постановлення оскаржуваної ухвали), визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції закону, чинному на час постановлення оскаржуваної ухвали), правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка без поважних причин.

Системне тлумачення частини третьої ст. 169 та п. 3 частини першої ст. 207 ЦПК України дає підстави для висновку, що застосування інституту залишення заяви без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання можливе лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частинами четвертою та п`ятою ст. 74 ЦПК України (у редакції закону, чинному на час постановлення оскаржуваної ухвали) передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Аналіз змісту ст. 74 ЦПК України дає можливість зробити висновок, що категорією «належне повідомлення» запропоновано вважати: конкретний спосіб повідомлення, передбачений цивільним процесуальним законодавством; дотримання встановленої законом процедури повідомлення з урахуванням обраного способу; своєчасність такого повідомлення; наявність у суду доказів, що підтверджують фіксацію повідомлення або виклику.

Норми процесуального Закону, який діяв на момент постановлення ухвали (п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України 2004 року), так і норми чинного у даний час ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п. 3 ч. 1 ст. 257), є аналогічними і містять обмеження права суду на залишення позову без розгляду у випадку, якщо позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалами Франківського районного суду м. Львова від 27.09.2013 року та 22.12.2013 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 та відповідно замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» за правом грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 .

Після скасування ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2016 року заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2010 року, справа тричі призначалась до судового розгляду. Зокрема на 15 год. 30 хв. 31.05.2016 (а.с.109), на 12 год. 30 хв. 23.06.2016 (а.с. 112-113), та на 11 год. 00 хв. 20.07.2016 (а.с.117).

З врахуванням того, що ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.05.2013 став правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Кредитпромбанк» в частині вимог до ОСОБА_1 за кредитним договором № 06/30/07-НВ від 08.11.2007, суд першої інстанції мав вирішити питання щодо процесуального правонаступництва та статусу ПАТ «Дельта Банк».

Проте, жодних повідомлень (судових повісток) відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (у редакції закону, чинному на час постановлення оскаржуваної ухвали) про призначення справи до судового розгляду на зазначені дати ПАТ «Дельта Банк» за місцем знаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - м. Київ вул. Щорса, 36-б не скеровувались, відповідно такі останнім не отримувались.

За таких обставин, вважати, що були достатніми умови, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України для постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, неможна.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд помилково вважав, що неявка представника позивача в такому випадку, є достатньою підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду, а відтак ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, під час нового розгляду справи необхідно врахувати, що 09.12.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладено договір № 2098/к про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відтак суду вирішити питання щодо процесуального правонаступництва та статусу АТ «Альфа Банк» у даній справі.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 вересня 2021 року.

Головуючий суддя А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк