Справа № 203/4655/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

за участю приватного виконавця - Сивокозова О.М.

представника заінтересованої особи - Рибакова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , Сектор опіки та піклування управління-служби у справах дітей в особі Адміністрація Новокодацького району Дніпропетровської міської ради, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровано неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М., в обгрунтування якого зазначено, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження №62673248 з примусового виконання виконавчого листа №203/4655/15-ц, виданого 23.12.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 785723 грн. 61 коп. 28.07.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та в подальшому вжито необхідних заходів для виявлення банківських рахунків, рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. На запити виконавця було встановлено, що боржник має відкритий рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Постановою від 06.08.2020 року було накладено арешт на кошти боржника та згідно відповіді банку арешт на кошти було накладено, кошти для виконання вимог виконавчого документу відсутні. Також було встановлено, що боржник має на праві власності транспортний засіб CHEVROLET LACETTI н/з НОМЕР_1 , на який постановою від 25.09.2020 року накладено арешт та того ж дня винесено постанову про розшук майна боржника, а боржнику направлено вимогу надати автомобіль приватному виконавцю для здійснення опису. Проте, до теперішнього часу автомобіль не надано, органами поліції автомобіль не розшукано. Крім того, згідно відповідей на запити встановлено, що у боржника відсутнє належне йому на праві власності рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, а також встановлено, що за останнім на праві власності зареєстровано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває в іпотеці у АТ КБ «Приватбанк», що є стягувачем у виконавчому провадженні. Також боржнику належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на яке накладено арешт. За заявою стягувача про звернення стягнення на іпотечне майно за адресою: АДРЕСА_1 , виконавцем 07.08.2021 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою здійснено опис будинку по АДРЕСА_1 . В подальшому встановлено, що у вказаному будинку з 27.08.2009 року та з 13.11.2018 року відповідно, зареєстровані діти боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останні були зареєстровані і в іпотечному майні після укладення договору іпотеки та в порушення його умов без повідомлення та згоди іпотекодержателя. У відповідно до п.28 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень приватний виконавець 11.02.2021 року та 22.03.2021 року звертався до Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Сектору опіки та піклування управління-служби у справах дітей, з метою отримання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти та отримав відповідь служби у справах дітей, в якій остання спирається на постанову КМУ №866 та необхідність для вирішення питання про відчуження домоволодіння надати документи згідно зазначеної постанови КМ №866 від 24.09.2008 року та заяви згоди батьків. Отримати відповідні згоди батьків в межах примусового виконання виконавцю не представляється можливим. Посилаючись на вказані обставини приватний виконавець просив вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , в якому зареєстровано його дітей, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.08.2021 року матеріали за поданням було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Приватний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останнє.

Стягувач явку свого представника за неодноразовими викликами не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Представник боржника в своїх поясненнях проти задоволення подання заперечував. В обґрунтування заперечень посилався на те, що після проведення приватний виконавцем 07.08.2020 року опису та арешту майна боржника домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , представник боржника звертався до приватного виконавця з заявою про неможливість передачі на реалізацію цього майна, оскільки в домоволодінні зареєстровані неповнолітні діти боржника та вимагав звернутись до органу опіки та піклування з метою отримання відповідного дозволу. В отриманій відповіді приватний виконавець зазначив, що не вбачає підстав для такого звернення. 05.10.2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Сивокозова О.М. в рамках виконавчого провадження №62673248 (справа №203/3395/20) було визнано неправомірними дії приватного виконавця щодо подання заяви на реалізацію житлової нерухомості та зобов`язано вжити заходів для припинення реалізації будинку АДРЕСА_1 до отримання дозволу органу опіки та піклування. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2021 року ухвалу суду від 05.10.2020 року було частково скасовано та залишено без змін в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця. Також представник боржника посилався на те, що приватним виконавцем не наведено жодної норми права, що регулює подібні за змістом правовідносини для застосування аналогії закону. Нормами ЦПК України не передбачено права виконавця на звернення до суду з поданням про надання дозволу на продаж нерухомого майна, в якому зареєстровані неповнолітні діти. Відповідно до п.28 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що в разі не надання органом опіки та піклування відповідного дозволу на реалізацію майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі його відсутності повертає виконавчий документ стягувачу. Норми чинного законодавства не дають суду право на стадії виконання рішення про стягнення боргу своєю ухвалою замінювати (підміняти) дозвіл органу опіки та піклування на продаж житла, в якому зареєстровані діти.

Сектор опіки та піклування управління-служби у справах дітей в особі Адміністрація Новокодацького району Дніпропетровської міської ради явку свого представника не забезпечив.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває виконавче провадження №62673248 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 23.12.2019 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська на підставі рішення цього суду у цивільній справі №203/4655/15-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 785723 грн. 61 коп.

28.07.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та в подальшому вжито необхідних заходів для виявлення банківських рахунків, рухомого та нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

В рамках вжитих заходів було встановлено відкриття рахунку на ім`я боржника в АТ «Райффайзен Банк Аваль», на кошти на якому постановою від 06.08.2020 року було накладено арешт. Згідно відповіді банківської установи арешт на кошти було накладено, кошти для виконання вимог виконавчого документу відсутні.

Також було встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб CHEVROLET LACETTI н/з НОМЕР_1 , на який постановою від 25.09.2020 року накладено арешт та того ж дня винесено постанову про розшук майна боржника, а боржнику направлено вимогу надати автомобіль приватному виконавцю для здійснення опису. Проте, до теперішнього часу автомобіль не надано, органами поліції автомобіль не розшукано.

Наявності іншого рухомого майна, коштів та доходів, на які можливо звернути стягнення, не встановлено.

Разом з цим, встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває в іпотеці у АТ КБ «Приватбанк», що є стягувачем у даному виконавчому провадженні №62673248.

За заявою стягувача про звернення стягнення на іпотечне майно за адресою: АДРЕСА_1 , виконавцем 07.08.2021 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою здійснено опис будинку по АДРЕСА_1 .

В подальшому встановлено, що у вказаному будинку з 27.08.2009 року та з 13.11.2018 року відповідно, зареєстровані діти боржника неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

11.02.2021 року та 22.03.2021 року приватний виконавець звертався до Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Сектору опіки та піклування управління-служби у справах дітей, з метою отримання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти та отримав відповідь служби у справах дітей, в якій остання спираючись на постанову КМУ №866 від 24.09.2008 року посилалась на необхідність для вирішення питання про відчуження домоволодіння надати документи згідно зазначеної вище постанови та заяви згоди батьків.

Згідно ч.ч.2,3 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (далі Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Аналогічну умову містить і Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.06.2016 року №2831/5 (далі - Порядок).

Так, відповідно до положень п.3 Розділу II Порядку виконавець готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, де зазначає, в тому числі відомості про майно, яке передається на реалізацію (його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, тощо), а у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, до заявки додає дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Отже, враховуючи вимоги Закону «Про виконавче провадження», Закону «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції та Порядку, державний або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Вище зазначені норми чинного законодавства, не надають право суду на стадії виконання судового рішення про стягнення боргу на підставі своєї ухвали замінювати дозвіл органу опіки та піклування на продаж житла, в якому зареєстровані діти та така ухвала не може вважатися відповідним рішенням суду.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки органом опіки та піклування дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти не надавався, відсутнє відповідне рішення суду про звернення стягнення на таке майно та в рамках виконавчого провадження виконується виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця.

При цьому, суд вважає безпідставними та відхиляє доводи приватного виконавця про те, що Закон «Про виконавче провадження» та Закон «Про іпотеку», не передбачають обов`язку виконавця звертатись до органів опіки та піклування за дозволом на реалізацію нерухомого майна.

З аналізу змісту наведених вище Інструкції та Порядку, які визначають окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, а також реалізації арештованого майна, вбачається, що їх завданням є визначення окремих питань організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню. А тому відсутність аналогічних вказівок у законах, не звільняє виконавця від обов`язку щодо організації виконання судового рішення у такий спосіб, який визначено Інструкцією та Порядком.

Не визнає суд обґрунтованими і посилання приватного виконавця на правові позиції, наведені у зазначених в поданні постановах Верховного Суду, оскільки вони стосуються справ з іншими вимогами та з іншими обставинами спору.

В зв`язку з цим, в задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», п.28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, п.3 Розділу ІІ Поряду реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.06.2016 року №2831/5, ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,223,258-260,446 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересовані особи Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 , Сектор опіки та піклування управління-служби у справах дітей в особі Адміністрація Новокодацького району Дніпропетровської міської ради, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровано неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак