27.09.2021 Справа № 2-462/2009
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«12» березня 2009 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Жежери О.В.;

при секретарі - Білик Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , Служби у справах дітей Фастівського міськвиконкому в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Оболонської районної у місті Києві ради, 3-тя особа: Київське міське управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_1 посилаючись на те, що вказана квартира на праві власності належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкоємцем за заповітом був батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який фактично прийняв спадщину, однак офіційно до нотаріальної контори не звернувся. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 05.02.2007 року ОСОБА_4 оголошено померлим. Згідно свідоцтва про смерть датою смерті ОСОБА_4 є ІНФОРМАЦІЯ_3 . Єдиними його спадкоємцями за законом є позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично прийняли спадщину, однак офіційно до нотаріальної контори не звернулись, а тому просять визнати за ними права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивачі в повному обсязі підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначила, що після смерті ОСОБА_3 її батько ОСОБА_4 та її мати деякий час проживали у квартирі АДРЕСА_1 , потім здавала квартиру квартирантам, а самі переїхали до міста Фастова у Київській області. Позивач при цьому пояснила, що її батьки отримували кошти від квартирантів, цікавились квартирою і періодично сплачували комунальні послуги. Позивач зазначила, що за таких обставин вона вважає, що її батько після смерті ОСОБА_3 фактично вступив у спадщину, про що свідчить його користування спірною квартирою. Щодо не оформлення її батьком документів на спадщину, позивач пояснила, що її батько вів аморальний спосіб життя, пиячив, і тому офіційно не оформив документи на квартиру. Далі позивач пояснила суду, що з лютого 2005 року вона постійно проживає у квартирі АДРЕСА_1 , як член сім`ї спадкоємця, фактично власника квартири, при цьому сплачує всі комунальні витрати, слідкує за станом квартири, проводить поточні ремонти.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на те, що ОСОБА_4 , після смерті ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування на спірну квартиру, а тому після його смерті спадкове майно відсутнє, і позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не мають законних підстав просити суд визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ретя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання подала заяву в якій просить справу слухати у відсутність свого представника та постановити рішення у відповідності до вимог закону.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що є сестрою позивача ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 по матері. Далі свідок пояснила, що неповнолітні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали разом з батьками у квартирі АДРЕСА_1 разом з бабусею ОСОБА_3 , потім після її смерті вони ще деякий час жили у зазначеній квартирі, після чого стали здавати її квартирантам, за що отримували кошти, а самі переїхали проживати до міста Фастова у Київській області.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що з 1981 року проживає в будинку АДРЕСА_2 , яка розташована на одному поверховому майданчику з квартирою №32 , де раніше проживала ОСОБА_3 , разом з нею проживав її племінник ОСОБА_4 з родиною, а саме з дружиною та дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Свідок пояснив, що ОСОБА_4 і його дружина доглядали ОСОБА_3 , після її смерті родина ОСОБА_1 ще деякий час жила у квартирі бабусі ОСОБА_3 , потім вони переїхали до Фастова , а квартиру стали здавати квартирантам. Далі свідок зазначив, що з 2005 році у квартирі проживає ОСОБА_1 , яка займається квартирою і утримує її.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.10.1992 року ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 87). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після чого відкрилась спадщина на вказану квартиру (а.с. 43)

Згідно заповіту , складеного 23.11.1993 року та посвідченого державним нотаріусом одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Ткаченко Л.І. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, а саме належну їй квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4 (а.с. 11- 12)

ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, від неї не відмовився, хоча офіційно до нотаріальної контори не звертався.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 05.02.2007 року ОСОБА_4 оголошено померлим (а.с. 9).

03.10.2007 року було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 , в якому датою смерті останнього є ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не подавали заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк та не звертались до суду з заявою про продовження строку для прийняття спадщини, як і не відмовлялись від спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали з ОСОБА_4 в квартирі квартиру АДРЕСА_1 до моменту його зникнення і після цього, позивачка зробила в квартирі ремонт, здійснювала оплату квартирної плати та комунальних платежів, підтримувала квартиру у належному стані, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Оскільки на день відкриття спадщини ОСОБА_2 був неповнолітнім, відповідно він є таким, що фактично прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Таким чином, суд оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 64, 169, 174, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя: О.В.Жежера