Справа № 159/6487/20 Провадження № 22-ц/802/1310/21 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Категорія: 70 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

16 вересня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Бовчалюк З.А., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року позов в даній справі задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 01 вересня 2021 року подала апеляційну скаргу, здавши її в цей де пень на відділення Укрпошти. яка не оплачена судовим збором.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 18 березня 2021 року, повний текст виготовлено того ж дня 17 квітня 2021 року ( березень має 31 день), з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулась лише 01 вересня 2021 року (згідно з відмітки Укрпошти) .

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Зазначивши, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження слугувало те, що судове рішення нею було отримано лише 13 серпня 2021 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно з цим, аналізуючи зміст статтей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки як вбачається з матеріалів справи копію повного тексту судового рішення від 18 березня 2021 року представником скаржника ОСОБА_3 отримано 10 червня 2021 року, про що свідчить власноручний напис представника про отримання судового рішення на супровідному Ковельського міськрайонного суду Волиснької області від 22 березня 2021 року про надіслання повного тексту рішення від 18 березня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 (а.с. 36).

Статтею 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо справедливого розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 листопада 2017 року).

За таких обставин, відповідно до ст. 357 ЦПК України, апеляційне провадження не може бути відкрито, а апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши можливість ОСОБА_1 подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням поважних причини його пропуску.

У зв`язку з викладеним та відповідно до ч. 2 ст. 357 Цивільного процесуального кодексу України до поданої апеляційної скарги слід застосувати положення ст. 185 цього Кодексу та залишити її без руху.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліку десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду у встановлений строк у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду З.А. Бовчалюк