Ухвала

23 вересня 2021 року

м. Київ

справа 607/27051/19

провадження № 61-11959ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув клопотання Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області про продовження строків для усунення недоліків на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області до ОСОБА_1 про виселення із службової квартири без надання іншого житла,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області 13 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 06 серпня 2021 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати до суду касаційної інстанції документи, що посвідчують повноваження Шкільного П. М. представляти інтереси Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області у Верховному Суді; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 842 грн та роз`яснив наслідки невиконання вимог ухвали.

У серпні 2021 року Головне управління ДПС у Тернопільській службі на виконання вимог ухвали надіслало клопотання про усунення недоліків, в якому зазначило, що на підтвердження повноважень представника надає копії документів: витягу з наказу від 13 січня 2021 року № 14-о «Про призначення працівників ГУ ДПС у Тернопільській області»; наказу від 18 червня 2021 року № 193-о «Про виконання службових обов`язків ОСОБА_2 »; Положення про юридичний сектор ГУ ДПС у Тернопільській області; Посадової інструкції державного інспектора юридичного інспектора від 22 грудня 2020 року.

Крім цього у поданому клопотанні порушує питання про продовження строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2021 року, стосовно сплати судового збору посилаючись на те, що структурним підрозділом, який забезпечує супровід даної справи, надано лист управлінню інфраструктури та бухгалтерського обліку щодо сплати судового збору у даній справі у розмірі 3 842 грн. Проте, згідно листа управління інфраструктури та бухгалтерського обліку ГУ ДПС у Тернопільській області від 20 серпня 2021 року повідомило про неможливість сплати судового збору у справі № 607/27051/19. Однак, ГУ ДПС у Тернопільській області вживаються всі необхідні заходи щодо сплати судового збору у розмірі визначеною ухвалою суду.

Надаючи оцінку доводам викладеним у клопотанні, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 127 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку - надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 392 ЦПК України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документу, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Органи податкової служби є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснювати розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, контролюючим органом не надано суду жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатніх коштів для сплати судового збору.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Верховний Суд також зазначає, що у заявника було достатньо часу для сплати судового збору та надання платіжного доручення, а тому наведені у клопотанні обставини не можуть бути підставою для систематичного продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Проблеми пов`язані з організацією розподілу бюджетною установою грошових коштів не можуть бути самостійною підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору встановленого законом, а тому клопотання ГУ ДПС у Тернопільській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у даній справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області про продовження строків для усунення недоліків на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області до ОСОБА_1 про виселення із службової квартири без надання іншого житла, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко