Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2617/20
Провадження № 2/332/1512/21
Рішення

Іменем України

24 вересня 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.10.2010, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 20.09.2020 має заборгованість у розмірі 15 637,83 грн. Відтак, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 15 637,83 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням суду від 22.12.2020 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено. З ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 15 637,83 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

10.06.2021 від ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Трофимової Г.М., надійшла заява про перегляд зазначеного заочного рішення.

10.08.2021 від АТ КБ «Приватбанк» надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення.

Від представника позивача в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить відмовити у задоволенні позовник вимог з підстав, викладених в заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.10.2010, ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг (а.с. 16).

З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана позичальником 19.10.2010, вбачається, що сторони узгодили розмір відсотків за користування кредитними коштами 2,5 % на місяць на залишок заборгованості; штраф при порушенні позичальником строків виконання будь-якого зобов`язання, передбаченого договором більш ніж на 30 днів, в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій; пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, але неменше ніж 30 грн на місяць за несвоєчасне виконання зобов`язання. Крім того, зазначена Довідка містить розмір мінімального щомісячного платежу (7% від заборгованості, але не менш ніж 50 грн та не більше ніж залишок заборгованості) та строки внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітнім.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 20.09.2020 має заборгованість у розмірі 15 637,83 грн, що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 13 157,98 грн, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2 479,85 грн.

Заочним рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2020 позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено. З ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 15 637,83 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн (а.с. 81-82).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокатом Трофимовою Г.М., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подано заяву про перегляд заочного рішення. В заяві зазначається, що у справі відсутні докази укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем та погодження всіх його істотних умов. Зауважено, що ОСОБА_1 , відповідно до анкети-заяви, отримав кредитний ліміт в розмірі 1 000,00 грн, на якій підставі в подальшому збільшувався кредитний ліміт та відповідно розмірі відсотків - не зрозуміло. Надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів не містять підпису відповідача, а матеріли справи не містять підтверджень, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Окрім зазначеного, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності при зверненні до суду, оскільки станом на 31.05.2015 з`явилась заборгованість в розмірі 2 383,15 грн, але позивач не скористався свої правом звернення до суду, а натомість почав штучно самостійно збільшувати кредитний ліміт (а.с. 91-101).

У відзиві на заяву про перегляд заочного рішення представник АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому передбачили умови договору. Під час підписання договору сторонами чітко та добровільно обумовлено обсяг взаємних прав та обов`язків, одночасно встановлено рівень відповідальності та порядок дій у разі порушення норм договору. Договір з відповідачем було укладено згідно вимог Цивільного кодексу України. Докази на підтвердження укладення вказаного Договору були долучені до позовної заяви, а саме це були наступні документи: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, довідка щодо виданих кредитних карток, довідка про зміну кредитного ліміту, виписка по рахунку. Щодо строку позовної давності, то позивач вважає, що він не минув, оскільки термін дії картки відповідача встановлено до 06.2022 року, а до суду позивач звернувся 02.10.2020 - до спливу строку позовної давності (а.с. 146-156).

Ухвалою суду від 19.07.2021 заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2020 скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 30.08.2021 (а.с. 141-142).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.10.2010 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки відповідач зі свого боку зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 20.09.2020 він має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 15 637,83 грн, що складається з тіла кредиту в розмірі 13 157,98 грн та заборгованості за відсотками - 2 479,85 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 19.10.2010 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Крім того, відповідно до Довідки про Умови кредитування, що підписана відповідачем, визначено наступні умови укладення договору: відсотки за користування кредитними коштами складають 2,5 % на місяць на залишок заборгованості; штраф при порушенні позичальником строків виконання будь-якого зобов`язання, передбаченого договором більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій; пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, але неменше ніж 30 грн на місяць за несвоєчасне виконання зобов`язання; розмір мінімального щомісячного платежу (7% від заборгованості, але не менш ніж 50 грн та не більше ніж залишок заборгованості) та строки внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітнім (а.с. 17).

Для здійснення операцій по кредитному рахунку відповідачу було видано платіжну картку № НОМЕР_1 з подальшим її перевипуском (картка № НОМЕР_2 ), термін дії якої встановлено до червня 2020 року (а.с. 15). Згідно розрахунків, долучених позивачем до позовної заяви, вбачається, що відповідач певний час належним чином виконував зобов`язання за договором, що свідчить про його обізнаність щодо умов кредитування.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з довідкою банку, видана ОСОБА_1 платіжна картка має строк дії до червня 2020 року. Вказані обставини за матеріалами справи не спростовані. Банк пред`явив позов до суду у жовтні 2020 року, тобто в межах загального строку позовної давності.

У зв`язку з вищенаведеним, вимоги відповідача про застосування строків позовної давності слід залишити без задоволення.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, в тому числі й погашення кредитних коштів.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 13 157,98 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 2 479,85 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість у розмірі 15 637,83 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 24.09.2021.

Суддя О.С. Яцун