Справа № 450/62/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/1176/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І. Савуляка Р.В.

секретар Савчук Г.В.

з участю: прокурора Сенів О.П.; 3-ої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Рубель Б.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/62/13 за апеляційними скаргами Заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк та ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року ухваленого судом у складі судді Даниліва Є.О. у справі за позовом Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Пустомитівська РДА Львівської області, Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Львівській області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,- про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Львівська місцева прокуратура №3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Пустомитівська РДА Львівської області, Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що бувший сільський голова с.Оброшино Пустомитівського району Львівської області Братюк В.М. виготовив, підписав, скріпив гербовою печаткою Оброшинської сільської ради та видав завідомо неправдиві рішення сесії Оброшинської сільської ради № № 190, 191, 192, 193 від 12.01.2005, згідно яких громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 6,4842 га.

В травні 2009 року, на підставі вищезгаданих підроблених рішень Оброшинської сільської ради громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме ОСОБА_4 отримала державний акт серії ЯЕ № 5590001 на земельну ділянку площею 2,0000 га, ОСОБА_5 отримав державний акт серії ЯЖ № 649250 на земельну ділянку площею 2,0000 га, ОСОБА_1 отримав державний акт серії ЯЖ №649249 на земельну ділянку площею 1,0000 га та ОСОБА_3 отримав державний акт серії ЯЕ №559002 на земельну ділянку площею 1,4842 га. Загальна площа земельних ділянок, переданих у власність вищевказаним громадянам, становить 6,4842 га, яка, таким чином, фактично вилучена з власності громади села Оброшино Пустомитівського району Львівської області та вартість якої, згідно висновку експерта про ринкову вартість, становить 274 849 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

29.05.2009 приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Лозинською І.П. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 1,0000 га, кадастровий номер :01:003:0259, згідно якого ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 придбала вищевказану земельну ділянку.

29.05.2009 приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Лозинською І.П. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 1,4842 га, кадастровий номер :01:003:0260, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбала вищевказану земельну ділянку.

В подальшому на підставі технічної документації по переоформленні державного акту на земельну ділянку розробленого СПД ОСОБА_6 , земельні ділянки площею 1,0000 га кадастровий номер :01:003:0259 та площею 1,4842 га кадастровий номер :01:003:0260 об`єднані. В результаті об`єднання утворено земельну ділянку площею 2,4842 га кадастровий номер :01:003:0278, що підтверджується інформацією відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі ГУДК у Львівській області від 21.12.2018 № 10-1.3-0.29-1462/113-18.

На земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0278 ОСОБА_2 управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі 15.06.2009 видано Державний акт серії ЯЕ № 559325.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 559325 від 15.06.2009 року, земельна ділянка площею 2,4842 га, кадастровий № :01:003:0278 належить ОСОБА_2 .

Зазначає, що земельні ділянки підлягають поверненню власнику Оброшинській сільській раді, а договори купівлі-продажу та акти видані на підставі підроблених рішень визнанню недійсними.

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили Заступник керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Заступник керівника Львівської обласної прокуратури в апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, ухваленим за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, при порушенні норм процесуального та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Процесуальні порушення полягають у порушенні судом рівності прав учасників процесу, а саме у відмові клопотання прокурора (позивача) про відкладення розгляду справи та не проведенні підготовчого засідання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що спірна земельна ділянка розташована за межами населеного пункту на території Оброшинської сільської ради, а тому її розпорядником є районна державна адміністрація. Такий висновок суду є помилковим, оскільки суд не дав оцінки доказам, які ним відхилено та не навів мотивів їх відхилення. Факт місцезнаходження ділянки з водним об`єктом на території Оброшинської сільської ради додатково підтверджується довідкою сільської ради від 05.02.2021 року №262. Відповідно до ст.122 Земельного кодексу України повноваження щодо надання земельних ділянок під водними об`єктами у користування на умовах оренди у межах населених пунктів належать сільським, селищним та міським радам, а за межами населених пунктів-обласним державним адміністраціям для всіх потреб, а райдержадміністраціям лише для ведення водного господарства. Будь-які докази ведення водного господарства відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Стягнути на користь Львівської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині мотивів відмови у позові. Ухвалюючи рішення, суд неправомірно застосував ст.82 ЦПК України щодо набуття преюдиціального значення постанови про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_7 . В даному випадку застосування даної норми може бути здійснено лише після набрання законної сили вироком Пустомитівського районного суду Львівської області про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Відтак обставини, які не підтверджені та не перевірені судом у кримінальній справі в даному рішенні є надуманими та безпідставними. Крім цього, звертає увагу, що Державні акти на право власності сім`ї ОСОБА_8 видавалися не лише на підставі рішень Оброшинської сільської ради, а також на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.04.2009 року у справі №2-813, яке є чинним, однак судом не взято до уваги. Стверджує, що взятий до уваги судом паспорт ставка №63 не є належним, достовірним та допустимим доказом, оскільки у кримінальній справі встановлено, що Дублянським УВГ такий не видавався (том 4, а.с.72 кримінальної справи 164-0048). В мотивах оскаржуваного рішення відсутні будь-які посилання на норми матеріального права, а також посилання на рішення судів у справах за позовами прокуратури до Каспруків (справа №450/70/13-ц, справа №450/60/13-ц). Крім цього, звертає увагу, що звернувшись з даним позовом, прокурор не оспорював підстави видачі відповідачу Державного акту на право власності на земельну ділянку, а обмежився лише доводами, що рішення органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність відповідачу та видачу йому Державного акту не приймалось. Просить рішення суду в частині мотивувальної частини змінити.

Відповідно до ст.360 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) третьою особою ОСОБА_1 надано суду відзив на апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк.

У відзиві третя особа ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги прокуратури, оскільки позивачем не доведено незаконність рішень сесії Оброшинської сільської ради про передачу у приватну власність земельної ділянки сім`ї ОСОБА_8 та не визнаний незаконним Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Окрім цього, прокуратура помилково в основі свого позову посилається на обвинувальний акт відносно бувшого сільського голови ОСОБА_7 , однак вирок про визнання винним останнього відсутній. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокуратури та задоволити його апеляційну скаргу.

Представник Оброшинської сільської ради, відповідач ОСОБА_2 , представник регіонального відділення Фонду Державного майна України у Львівській області, третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак належним чином повідомлені про день і час слухання справи. Заслухавши думку учасників справи, які вважали, що справу можна слухати у відсутності осіб, які не з`явилися, колегія суддів ухвалила проводити розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення прокурора Сенів О.П. на підтримання доводів апеляційної скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк та заперечення апеляційної скарги третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 , який підтримує разом із своїм представником адвокатом Рубель Б.Я. свою апеляційну скаргу та заперечує апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0259 площею 1,0000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (далі ОСГ), що розташована на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Дана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 649249 від 28 травня 2009 року, який видано на підставі рішення Оброшинської сільської ради № 192 від 12 січня 2005 року та на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2009 року, зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Управлінні Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області за № 01:09::458:00062. ( а.с. 6).

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0260 площею 1,4842га з цільовим призначенням для ведення ОСГ, що розташована на території Оброшинської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Дана обставина підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 559002 від 28 травня 2009 року, який видано на підставі рішення Оброшинської сільської ради № 193 від 12 січня 2005 року та на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2009 року, зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Управлінні Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області за № 01:09:458:00063.

29 травня 2009 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відчужили належні їм на праві власності земельні ділянки на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с.85,86). В подальшому, зазначені земельні ділянки площею 1,0000 га та площею 1,4842 га об`єднані та покупцю ОСОБА_2 . Управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області 15.06.2009 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 560325. Кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0278 (а.с.85).

04 січня 2013 року прокурор Пустомитівського району Р.Труба звернувся в суд з позовом в інтересах Оброшинської сільської ради Пустомитівського району до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Пустомитівська РДА Львівської області, Регіональне відділення фонду державного майна України по Львівській області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за результатами проведеної перевірки 07.09.2012 року прокуратурою району порушено кримінальну справу №164-0048 щодо колишнього голови Оброшинської сільської ради ОСОБА_7 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України. Зазначає, що ОСОБА_7 , перебуваючи протягом 1998-2006 років на посаді сільського голови Оброшинської сільської ради Пустомитівського району, знаючи, що на земельній ділянці площею 5 га знаходяться водні об`єкти і вона не може передаватися у приватну власність, виготовив, склав, підписав, скріпив гербовою печаткою Оброшинської сільської ради та видав завідомо неправдиві рішення сесії Оброшинської сільської ради № № 190,191,192,193 від 12.01.2005 року, згідно яких громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 6, 4842 га.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокуратури, суд першої інстанції на підставі ст.82 ЦПК щодо набуття преюдиціального значення, в основі свого рішення посилається на постанову про порушення кримінальної справи відносно бувшого сільського голови ОСОБА_7 відносно якого відсутній вирок суду, а відтак такий не визнаний судом винним у встановленому КПК України порядку.

Із матеріалів справи встановлено, що рішення Оброшинської сільської ради № 192 та №193 та рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.04.2009 року ніким не оскаржені. Державні акти, видані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на право власності земельної ділянки для ведення ОСГ правомірні та згідно таких були укладені Договори купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 29.05.2009 року, посвідчені приватним нотаріусом Пустомитівського РНО Львівської області Лозинською І.П., не оскаржувалися, відтак ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги прокуратури в частині, що на виділених земельних ділянках ОСОБА_1 та ОСОБА_3 26.07.2002 року було виготовлено паспорт ставка №63, згідно якого у с.Оброшино в басейні р.Ставчанка знаходиться ставок площею 1,9 га, користувачем та балансоутримувачем якого є ВАТ «Львівсільбуд» колегією суддів не вважається достовірним доказом.

Як вбачається із паспорта ставка № 63 такий виданий на ставок площею водного дзеркала 1,9 га. Характеристика гідротехнічних споруд- гребля земляна, ширина по гребню 4м, м=3. Підпірна споруда: шлюз-регулятор 1200х1200. Водопідвідна споруда-канал. Водоскидна споруда- шандорний водовипуск труба D =400мм, L =10м . ( т.1 а.с.10-11).

Однак, позивачем не надано доказів, що саме ставок №63, земляна гребля, шлюз-регулятор, канал знаходяться саме на земельних ділянках, переданих у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .. В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 заперечили знаходження ставка №63 на спірних земельних ділянках, однак не заперечують такого в межах с.Оброшино.

У паспорті ставка №63 на звороті (а.с.11 т.1) зазначано, що невід`ємною частиною такого є схема з ескізами споруд з підписами виконавців, однак додатки відсутні.

Відсутність невід`ємного додатку до паспорта ставка підтверджується поясненнями допитаного 16.10.2012 року в якості свідка начальника відділу водних ресурсів Дублянського управління водного господарства (далі УВГ) ОСОБА_10 , який повідомив, що в УВГ відсутній додаток до паспорта ставка №63, який є невід`ємною його частиною. (т.4 а.61 кримінальної справи №164-0048).

В ході розгляду кримінальної справи не встановлено виїмку додатків до паспорта ставка №63. Відтак, при відсутності додатку до паспорта ставка, зокрема, документів, які стали підставою його видачі та підтвердженням наявності такого саме на конкретній ділянці, зазначений документ не може вважатися паспортом ставка та немає юридичних наслідків.

У паспорті ставка №63 зазначається, що ставок площею 1,9 га перебуває на балансі сільської ради, а не ВАТ «Львівсільбуд» про що зроблено виправлення у самому паспорті та підтверджується листом Львівського обласного управління водних ресурсів від 22.05.2012 року, згідно якого балансоутримувачем земельної ділянки площею 1,9 га станом на 2012 рік є Оброшинська сільська рада (додаток7). У зазначеному листі вказано, що інформації щодо об`єктів водного фонду та гідроспоруд, які перебували у користуванні тресту «Львівагробуд» та ВАТ «Львівсільбуд», управління немає. Зазначене підтверджує, що на земельних ділянках, виділених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутній водний об`єкт у вигляді ставка №63.

Рішенням ХУ сесії ІУ демократичного скликання Оброшинської сільської ради від 12 січня 2005 року № 189 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою ВАТ «Львівоблсільбуд» за вказаним товариством було припинено право користування земельною ділянкою розміром 6,4842га та прийнято рішення розділити цю земельну ділянку згідно поданих заяв серед мешканців села Оброшино, в тому числі було виділено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та іншим членам сім`ї ОСОБА_8 .

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом.

Статтею 152 ЗК України зазначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Визнання недійсним Державного акту на право власності на земельні ділянки як правовстановлюючого документа без оспорювання рішення, що надало право на отримання цього акту та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено законом.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (ч.2 ст. 328 ЦК).

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі ст. 330, 387, ч.1 п.3 ст.388 ЦК прокурором не оспорювалися підстави прийняття рішення органу місцевого самоврядування про виділення у власність третім особам земельної ділянки та надання дозволу на її приватизацію, не оспорювався Державний акт, Договори купівлі-продажу між третіми особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є чинними. При цьому, прокурор обмежився доводами, які покладені в основу обвинувачення бувшого сільського голови, вина якого на сьогоднішній день не доведена, вирок суду з підстав обвинувачення не прийнятий.

Щодо доводів апеляційної скарги прокуратури про розгляд справи судом без попереднього судового засідання та що судове засідання 21.12.2020 року проводилося без участі представника прокуратури, про що суду було надано клопотання про відкладення справи, яке суд першої інстанції відхилив, колегія суддів зазначає, що зазначені обставини судом мотивовано тривалим часом розгляду справи, наявністю у прокуратурі інших прокурорів, які могли взяти участь у розгляді справи. Зазначені обставини суд першої інстанції не вважає порушенням процесуальних норм та такі не вплинули на суть прийнятого судом першої інстанції рішення.

Враховуючи фактичні обставини справи, які встановлені судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Львівської обласної прокуратури, задоволити частково апеляційну скаргу третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 , змінивши рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст..ст. 374ч.1п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури М.Друзюк залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 вересня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк