печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Козлова Р.Ю.,

при секретарі судових засідань - Іваненку С.С.,

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Козлов Р.Ю.,

при секретарі судового засідання Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Украпетент), про визнання недійсними висновків про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи №13187/ЗА/20 від 15.06.2020 та №12924/ЗА/20 від 11.06.2020, визнати право інтелектуальної власності на винаходи за заявками № а 2019 10338 та № а 2019 10339 від 15.10.2019 року та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - Украпетент), про визнання недійсними висновків про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи №13187/3А/20 від 15.06.2020 та №12924/3А/20 від 11.06.2020, та просив визнати право інтелектуальної власності на винаходи за заявками № а 2019 10338 та № а 2019 10339 від 15.10.2019 року та зобов`язати вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що остаточним висновком ДП «Український інститут інтелектуальної власності» № 13187/ЗА/20 від 15 червня 2020 року про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою №а 201910338 та остаточним висновком ДП «Український інститут інтелектуальної власності» №12924/3А/20 від 11 червня 2020 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою №а 201910339, було порушено майнові права інтелектуальної власності позивача на винахід « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за заявками №а 201910338 та №а 201910339 та права на отримання патенту України на нього. Позивач вважає, що зазначені остаточні висновки Укрпатенту є недійсними, Вважає, що деякі твердження висновку за заявкою №а 201910339 скопійовані з висновку за заявкою №а 201910338.

Крім того, деякі твердження висновку про не про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою №а 201910339, базуються на безпідставному віднесенні винаходу до гідравлічних двигунів, хоча в описі винаходу, у відповіді від 01.04.2020 за попередній висновок кваліфікаційної експертизи від 30.01.2020 №2104/ЗА20 за заявкою на винахід №а 2019 103398 і в самому Рішенні 10339 зазначено: «Робочим тілом може бути будь-яка речовина, що в звичайних умовах важча за повітря» тобто даний двигун не є гідравлічним, але це ігнорується Відповідачем. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати недійсним остаточний висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» № 13187/ЗА/20 від 15 червня 2020 року про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою №а 201910338 та остаточний висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» №12924/ЗА/20 від 11 червня 2020 про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи за заявкою №а 201910339.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва суду від 25 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання

18 березня 2021 року до суду від представника відповідача ДП «Український інститут інтелектуальної власності» надійшов відзив на позов відповідно до якого зазначається, що в ході проведення кваліфікаційних експертних заявок №№ а201910338, а201910339 позивачу було направлено попередні висновки кваліфікаційних експертиз від 28.01.2020 вих. №1995/ЗА/20 та від 30.01.2020 вих. №2104/ЗА/20 про невідповідність умовам патентоздатності заявлених винаходів таким критеріям патентоздатності, як: «новизна», «винахідницький рівень», «промислова придатність». У зв`язку з зчим, позивача було поінформовано про те, що він у встановлений строк має право надати мотивовані відповіді з усуненням, у разі необхідності, зазначених у висновку недоліків. Проте аргументація Позивача наведена у відповідях, була розглянута закладом експертизи, проте твердження вказані відповідях не довели того, що заявлені винаходи «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідать умовам патентоздатності «новизна», «винахідницький рівень», «промислова придатність». Таким чином, за результатами кваліфікаційних експертиз, проведлених Укрпатентом з урахуванням змін і додаткових матеріалів, поданих у зв`язку з одержаним заявником попередніх висновків кваліфікаційних експертиз від 28.01.2020 №1995/ЗА/20 та від 30.01.2020 №2104/3А/20, обґрунтовано встановлено, що заявлені винаходи не відповідають умовам патентоздатності, визначеним ч. 1 ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», як: «новизна», «винахідницький рівень», «промислова придатність» та Укрпатентом надано об`єктивні остаточні висновки від 11.06.2020 №12924/ЗА20 та 15.06.2020 №13187/3А/20 про невідповідність винаходів « ІНФОРМАЦІЯ_1 » умовам патентоздатності. Доказів на спростування наведеного позивачем не надано, а тому в задоволені позову слід відмовити.

29 березня 2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої він не погодився з доводами викладеними відповідачем у відзиві на позовну заяву, оскільки оскаржувані висновки, які набули статусу рішень, прийняті (вчинені) не на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом України,

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився проте направив заяву про розгляд справи за його відсутності в якій просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ДП «Український інститут інтелектуальної власності» у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

До об`єктів права інтелектуальної власності згідно з ч. 1 ст. 420 ЦК України належать, зокрема, винаходи, корисні моделі, промислові зразки.

Постановою Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» передбачено, що патент України на винахід може бути визнано недійсним у порядку, встановленому цим Законом, у разі невідповідності винаходу умовам охороноспроможності, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Судом встановлено, що заявки №а 2019 10338 та №а 2019 10339 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» подана позивачем 15 жовтня 2019 року, коли діяли в Україні положення Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» в редакції від 05.12.2012 (далі - Закон); Правила складання і подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 №22 (далі - Правила складання); Правила розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 05.032002 №197 (далі - Правила розгляду).

Експертиза заявки № а 2019 10338 та № а 2019 10339 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» проведена відповідно до ст. 16 Закону, Правил складання та Правил розгляду.

Відповідно до п. 3 ст. 16 кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про видачу патенту або про відмову у видачі патенту.

11.06.2020 та 15.06.2020 Мінекономрозвитку були затверджені Остаточні висновки про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи (далі - Рішення), підготовлені відповідно до спеціального Закону та Правил розгляду кваліфікованим експертом Укрпатенту.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами кваліфікаційних експертиз вказаних заявок, було встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності, визначеним ч. 1 ст. 7 Закону: новизні, винахідницьому рівню та промисловій придатності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Закону правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки.

Частина 4 ст. 7 Закону передбачає, що рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Відповідно до Остаточного висновку від 11.06.2020 як єдиним аналогом заявленого винаходу у описі винаходу описано ІНФОРМАЦІЯ_2 за патентом НОМЕР_1. Відповідно до п. 6.5.1. Правил складання «У розділі «Рівень техніки» наводять рівень техніки, відомий Позивачу і який можна вважати корисним для розуміння винаходу (корисної моделі) і його (її) зв`язку з відомим рівнем» Відповідно до п. 6.5.2 Правил складання: «Аналог винаходу (корисної моделі) - це засіб того самого призначення…» Відповідно до первинних матеріалів заявки призначення заявленого об`єкта було викладено словополученням «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Таким чином, зміни, які внесенні до матеріалів заявки призвели до істотного порушення ясності щодо характеристики призначення заявленого винаходу. Проте позивач жодним чином не пояснив, яким чином заявлений двигун, якщо він не є «вічним» може функціонувати, коли джерелом живлення нагнітального механізму використовується енергія, яким виробляється самим двигуном, та яким чином досягаються задекларовані у опису винаходу властивості заявленого двигуна щодо його екологічної чистоти, великого ресурсу роботи та великого коефіцієнта корисної дії.

Згідно з пунктом 6.5.1.1 Правил розгляду передбачено, що для встановлення промислової придатності винаходу перевіряють:

(А) наявність у матеріалах заявки посилання на призначення заявленого об`єкта винаходу (для нових хімічних сполук - його можливе застосування);

(В) наявність у первинних матеріалах заявки описаних засобів і методів, за допомогою яких можливе здійснення винаходу в тому вигляді, як він охарактеризований в будь-якому пункті формули. Якщо такі відомості в матеріалах заявки відсутні, допускається, щоб засоби і методи, на які є посилання в заявці, були описані в джерелах інформації, що стали загальнодоступними до дати пріоритету винаходу.

(С) крім цього, у разі здійснення винаходу за будь-яким пунктом формули, перевіряють, що реалізація вказаного заявником призначення дійсно можлива.

Із врахування цього висновку встановлено, що умова (с), зазначена в пункті 6.5.1.1 Правил розгляду, не дотримана.

Відповідно до Остаточного висновку від 15.06.2020 під час перевірки Новизни винаходу згідно з частиною 3 статті 7 Закону та відповідно до пункту 6.5.2 Правил розгляду крім документів позивача, до уваги були узяті наступні документи: KR 3 K від 23.05.2002 (патент виданий у КНДР) (далі - Д1), CN 2731132 Y від 05.10.2005 (патент виданий у Китаї) (далі -Д2), EP 1566542 A1 д 24.08.2005 (Європейський патент на винахід) (далі - Д3).

У листах відповідях заявник зазначив те, що «В описі представленого винаходу зазначено: «Робочим тілом може бути будь-яка речовина, що в звичайних умовах важча за повітря». Тому позивач вважає, що представлений винахід відмінний від винаходів зазначених в документах Д1, Д2, Д3. Однак в Остаточному висновку від 15.06.2020 зазначено, що по-перше, у формулі винаходу відсутня ознака стосовно того, що робочим тілом є речовина, що в звичайних умовах важча за повітря. По-друге робоче тіло (вода), яке використовується у відомих згідно з документами Д1 та Д2 двигунах в звичайних умовах важче за повітря. Таким чином доводи Позивача є необґрунтованими і жодним чином не підтверджують того, що заявлений двигун є новим.

У даному висновку також зазначено, що за таких обставин відповідно до пункту 6.5.1.3 Правил розгляду необхідно вважати встановленим те, що охарактеризований у формулі винахід є частиною рівня техніки, який розкрито у одному із документів Д1-Д3, а відтак він не є новим.

Крім того, суд звертає увагу, що на противагу остаточним висновкам про невідповідність винаходу позивача умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи позивачем не надано іншого висновку на його спростування. Відповідне клопотання позивачем під час судового розгляду не заявлене.

Враховуючи, що питання щодо відповідності винаходу позивача умовам патентоздатності потребує спеціальних знань, якими суд не володіє, суд погоджується з доводами викладеними в остаточних висновках від 11.06.2020 та від 15.06.2020 про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними остаточного висновку про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи № 13187/3А/20 від 15.06.2020, та недійсними остаточного висновку про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи № 12924/3А/20 від 11.06.2020.

Інші доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, не спростовують наведених висновків суду.

Більш того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 р.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 418, 459 ЦК України, Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (Украпетент), про визнання недійсними висновків про невідповідність винаходу умовам патентоздатності за результатами кваліфікаційної експертизи №13187/ЗА/20 від 15.06.2020 та №12924/ЗА/20 від 11.06.2020, визнати право інтелектуальної власності на винаходи за заявками № а 2019 10338 та № а 2019 10339 від 15.10.2019 року та зобов`язати вчинити дії - відмовити.

Повне рішення складено 06 вересня 2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя