Справа № 495/4270/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 вересня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Заверюха В.О., при секретарі - Червинській І.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 суму грошових коштів у розмірі 50 000 грн., пеню у розмірі 785 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн..

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

23.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу №1. Відповідно до п.1.1 Договору ОСОБА_2 зобов`язувався передати у власність, а ОСОБА_3 зобов`язувався належним чином прийняти і оплатити рухоме майно перелік якого міститься в додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.2.1 Договору факт передачі рухомого майна, що є предметом Договору посвідчується шляхом укладання між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_3 (покупцем) акту приймання-передачі майна. 24.03.2017 року між сторонами було укладено акт приймання-передачі майна до Договору купівлі-продажу №1, який підтверджує факт передачі ОСОБА_2 ОСОБА_3 усього рухомого майна, перелік якого міститься в додатку до Договору. Відповідно до п.3.1 Договору загальна вартість майна, яке є предметом договору складає 5 563 606 грн. 82 коп.. Згідно з умовами Договору відповідач був зобов`язаний сплатити вищевказану грошову суму після фактичного отримання рухомого майна, яке є предметом договору. Пункт 3.3 Договору встановлює, що оплата за договором здійснюється в декілька етапів: 1 етап - 2 000 000,00 грн. не пізніше 25 березня 2017 року; 2 етап - 2 563 606 грн. 82 коп. не пізніше 25 березня 2018 року; 3 етап - 1 000 000, 00 грн. не пізніше 25 березня 2019 року. Виконуючи умови зазначеного вище Договору, ОСОБА_3 25.03.2017 року передав позивач грошову суму у розмірі 2 000 000,00 грн.; 15.12.2017 року відповідач передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1 320 000,00 грн.; 17.02.2018 року ОСОБА_3 передав позивачу грошову суму у розмірі 1 243 606,82 грн.; 13.03.2019 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 950 000,00 грн., жодних інших виплат відповідачем не здійснювалось. З моменту укладення Договору у відповідача виникло перед позивачем зобов`язання в повному обсязі здійснити оплату усього майна, яке є предметом Договору. При цьому, останній день коли ОСОБА_3 мав здійснити повний розрахунок за умовами вказаного Договору припадає на 25 березня 2019 року. Не зважаючи на викладене, станом на 25.03.2019 року відповідач сплатив ОСОБА_4 лише 5 513 606 грн. 82 коп.. Отже, ОСОБА_3 неналежно виконав покладені на нього Договором купівлі- продажу №1 від 23.03.2017 року зобов`язання по оплаті вартості отриманого рухомого майна, оскільки прострочив оплату частини грошової суми у розмірі 50 000,00 грн.. Пунктом 5.2 Договору встановлено, що у випадку прострочення оплати за майно покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочки. Відповідно до п.3.3 Договору останній етап сплати грошових коштів за отримане рухоме майно спливає 25.03.2019 року, отже, пеню за вказаним Договором слід розраховувати за період з 26.03.2019 року до сьогодні, а саме 19.05.2021 року. Згідно п.5.3 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов даного Договору, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні моральну шкоду у загальному розмірі 5 000 грн. Оскільки ОСОБА_3 неналежно виконав умови Договору купівлі-продажу №1 від 23.03.2017 року прострочив його виконання, він зобов`язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду у загальному розмірі 5 000 грн..

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.06.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У зв`язку з самовідводом судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. від розгляду цивільної справи №495/4270/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та стягнення грошових коштів, згідно розпорядження №146 від 30.06.2021 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №495/4270/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та стягнення грошових коштів, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О..

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2021 року справа прийнята до свого провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання позивач не зявився, але надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказах.

В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст.15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

У відповідності до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

23.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір №1.

За умовами договору №1 від 23.03.2017 року відповідач був зобов`язаний сплатити позивачу грошову суму у розмірі 5 563 606 грн. (п`ять мільйонів п`ятсот шістдесят три тисячі шістсот шість) 82 коп. (вісімдесят дві).

Пунктом 3.3 договору №1 від 23.03.2017 року встановлено, що оплата за договором здійснюється в декілька етапів: 1 етап - 2 000 000,00 грн. не пізніше 25 березня 2017 року; 2 етап - 2 563 606 грн. 82 коп. не пізніше 25 березня 2018 року; 3 етап - 1 000 000, 00 грн. не пізніше 25 березня 2019 року.

Виконуючи умови договору №1 від 23.03.2017 року відповідач ОСОБА_3 25.03.2017 року передав позивачу ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 2 000 000,00 грн.; 15.12.2017 року передав грошову суму у розмірі 1 320 000,00 грн.; 17.02.2018 року передав грошову суму у розмірі 1 243 606,82 грн.; 13.03.2019 року передав грошову суму у розмірі 950 000,00 грн., проте жодних інших виплат відповідачем до теперішнього часу не здійснювалось.

Останній день коли відповідач ОСОБА_3 повинен був здійснити повний розрахунок за умовами договору №1 від 23.03.2017 року припадає на 25 березня 2019 року.

Станом на дату звернення з даним позовом відповідач в зазначений строк борг не повернув та свої зобов`язання за укладеним договором №1 від 23.03.2017 року не виконав. Сума неповерненого боргу, на день звернення до суду, складає 50 000,00 грн..

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, пунктом 5.2 договору №1 від 23.03.2017 року встановлено, що у випадку прострочення оплати відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі 0,2 % від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Відповідно до п.3.3 договору №1 від 23.03.2017 року останній етап сплати грошових коштів спливає 25.03.2019 року, отже, пеню за вказаним договором слід розраховувати за період з 26.03.2019 року до теперішнього часу, а саме 19.05.2021 року.

Згідно ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Станом на 25.03.2019 року відповідачем здійснено часткове повернення грошових коштів у розмірі 5 513 606 грн. 82 коп., однак, станом на дату звернення із даним позовом до суду залишилась не сплаченою сума грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору №1 від 23.03.2017 року розмір пені складає 785 грн..

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Згідно п.5.3 договору №1 від 23.03.2017 року у випадку невиконання або неналежного виконання умов даного договору, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні моральну шкоду у загальному розмірі 5 000 грн.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.611 ЦК України відшкодування моральної (немайнової) шкоди в договірних правовідносинах може здійснюватися виключно у випадках, що прямо передбачені законом, а також, якщо умови про відшкодування прописані в укладеному договорі.

Оскільки зобовязання, що виникли між сторонами, передбачали відшкодування моральної шкоди у разі їх порушення, вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. підлягають задоволенню.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 557,85 грн..

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму грошових коштів у розмірі 50 000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 785 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 557 грн. 85 коп..

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Заверюха В.О.