Номер провадження 2/754/4545/21
Справа №754/7141/21
19 серпня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
представника позивача ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про захист прав споживачів, повернення коштів за договором депозитного вкладу, -
У судовому засіданні представник позивачки просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Згідно п. 2.8. даного договору, якщо член кредитної спілки не вимагає повернення суми строкового внеску ( вкладу) у зв`язку з закінченням строку встановленим Договором, договір вважається продовженим на умовах внеску (вкладу) до запитання.
Відповідно до п. 4.1. договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі - «порушення договору»), винна Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору.
Як вбачається з п. 4.2. договору, у випадку порушення Кредитною спілкою вимог п.п.1.1. та 2.7. Договору остання несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства України.
25.04.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір №1 до Договору № ДВ - 44.10 «Капітал плюс» від 25.04.2014 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 25 квітня 2017 року.
25.04.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір №3 до Договору № ДВ - 44.10 «Капітал плюс» від 25.04.2014 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого було змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 0,2% річних.
27.03.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір до Договору № ДВ - 44.10 «Капітал плюс» від 25.04.2014 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 25 квітня 2019 року та змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 4,5% річних.
24.04.2019 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір до Договору № ДВ - 44.10 «Капітал плюс» від 25.04.2014 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 24 жовтня 2019 року.
17.03.2015 року між ОСОБА_1 та КС «КС Володар» було укладено у письмовій формі договір за № ДВ - 11.10 «До запитання» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 135220,43 грн. строком до 17 березня 2016 року з виплатою 3% річних, які виплачуються після закінчення строку депозиту.
28.04.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 1 до Договору № ДВ - 11.10 «До запитання» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2017 року та змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 16% річних.
27.10.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 2 до Договору № ДВ - 11.10 «До запитання» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2018 року.
28.10.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір до Договору № ДВ - 11.10 «До запитання» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2018 року та змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 17% річних.
17.03.2015 року між ОСОБА_1 та КС «КС Володар» було укладено у письмовій формі договір за № ДВ - 12.10 «5 по 12» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в сумі 457008, 93 грн. строком до 17 серпня 2015 року.
17.08.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 1 до Договору № ДВ - 12.10 «5 по 12» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 17 січня 2016 року.
28.04.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 2 до Договору № ДВ - 12.10 «5 по 12» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2017 року та змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 8% річних.
27.10.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 3 до Договору № ДВ - 12.10 «5 по 12» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2018 року.
28.10.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 3 до Договору № ДВ - 12.10 «5 по 12» від 17.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2019 року.
28.04.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 2 до Договору № ДВ - 16.10 «5 по 25» від 26.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2017 року та змінено щомісячний відсоток, який нараховується на депозитний внесок на 16% річних.
27.10.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений Додатковий договір № 3 до Договору № ДВ - 16.10 «5 по 25» від 26.03.2015 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки, відповідно до якого строк дії договору був продовжений до 28 жовтня 2018 року.
Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Частинами першою та другою статті 21 Закону України «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту, зокрема, приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі.
Кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки.
Відповідно до частини сьомої статті 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Враховуючи невиконання відповідачем обов`язку з повернення позивачці внесків та сплати відсотків за розміщення внесків по Договорам №ДВ-44.10, №ДВ-11.10, №ДВ-12.10, №ДВ-16.10 суми внесків та нарахованих по даним договорам підлягають стягненню в судовому порядку.
Також у відповідності до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За змістом ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів.
У зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем обов`язку з повернення внесків по Договорам №ДВ-44.10, №ДВ-11.10, №ДВ-12.10, №ДВ-16.10, сума 3% річних та інфляційних втрат, що нараховані на суми внесків, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 1106841, 41 грн., та складається:
Суд приймає до уваги розрахунок вказаних сум, наданий суду позивачкою, оскільки відповідачем свого розрахунку для спростування розрахунку позивача не надано.
Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі Кредитною спілкою «КС Володар» були порушені обов`язки по договорам щодо повернення внесків та відсотків, а тому вимоги позивачки в цій частині підлягають до задоволення.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне.
Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.
Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.
Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.
Враховуючи обставини, при яких позивачці була спричинена моральна шкода, глибину, тяжкість її моральних страждань, а також, виходячи з її матеріального стану як цивільного позивача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнення з відповідача на її користь у відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 2000,00 гривень.
Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст. 525, 526, 530, 611, 629, 1058, 1060, 1066, 1074 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про захист прав споживачів, повернення коштів за договором депозитного вкладу - задовольнити частково.
Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 заборгованість:
Стягнути з Кредитної спілки «КС «Володар» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000, 00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідачка - Кредитна спілка «КС «Володар», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Драгоманова, 10/10..

Повний текст рішення виготовлений 15 вересня 2021 року.

Суддя О.В.Лісовська