Справа № 344/3860/14-ц
Провадження № 22-ц/4808/1088/21
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Бойчука І.В.,

секретаря Петріва Д.Б.,

за участю представника апелянта адвоката Ткачишин С.М., представника позивача адвоката Ружицького В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року, постановлену суддею Антоняком Т.М. у м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , якому на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . Звернувшись за оформленням спадкових прав після смерті батька, довідалася, що за життя батько належну йому квартиру подарував відповідачці. Вважає, що укладений договір дарування не відповідав внутрішній волі померлого та був вчинений під впливом тяжкої обставини, зокрема хвороби батька.

Із урахуванням викладеного, посилаючись на статтю 233 ЦК України, позивачка просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 05 жовтня 2013 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Фединою А.М., зареєстрований в реєстрі за номером 3-1163 (а.с. 2-3, т. 1).

17 травня 2019 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Призначення експертизи, на думку представника позивачки, зумовлене необхідністю з`ясування обставин справи, зокрема щодо психічного стану здоров`я померлого ОСОБА_4 та його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в день підписання спірного договору через його важку хворобу, яка супроводжувалася стійким больовим синдромом та щоденним прийомом наркотичних лікарських засобів.

Представник позивачки на вирішення експертизи просив поставити такі питання: в якому психічному стані перебував ОСОБА_4 під час підписання спірного договору, враховуючи важкий стан його здоров`я, що супроводжувався стійким больовим синдромом та щоденним вживанням наркотичних засобів? Чи міг ОСОБА_4 під час підписання спірного договору усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи важкий стан його здоров`я, що супроводжувався стійким больовим синдромом та щоденним вживанням наркотичних засобів? (а.с.45, т.2).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року клопотання представника позивачки задоволено.

Призначено у справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради, на вирішення якої поставлено такі питання:

1) В якому психічному стані перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час підписання договору дарування квартири АДРЕСА_1 , що був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 05 жовтня 2013 року, реєстровий № 3-1163, посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федина А.М., враховуючи важкий стан його здоров`я, що супроводжувався вираженим стійким больовим синдромом?

2) Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час підписання договору дарування квартири 05 жовтня 2013 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи важкий стан його здоров`я, що супроводжувався вираженим стійким больовим синдромом?

3) Які наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори (лікарські засоби) приймав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та протягом якого періоду часу?

4) Чи в таких медичних дозах, як зазначено в Листках призначень лікарями наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів (лікарських засобів) і виконання цих призначень та такою тривалістю прийняття могли зазначені в них препарати змінювати стан свідомості ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

5) Чи міг бути зміненим стан свідомості ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 05.10.2013 року внаслідок виконаних лікарських призначень? (а.с. 124-125, т. 2)

Не погодившись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Ткачишин С.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі частини 1 статті 233 ЦК України, оскільки вважає, що спірний правочин вчинено під впливом тяжкої для дарувальника обставини, зумовленої його важкою хворобою та безпорадним станом. З огляду на це, доказуванню у даній справі підлягають дві обставини: тяжкі обставини та вкрай невигідні умови вчинення правочину. А тому, психічний стан дарувальника та здатність усвідомлювати свої дії не є обставиною, що входить до предмета доказування у даній справі. Вказане свідчить про відсутність підстав для призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у розумінні статті 103 ЦПК України (а.с. 131-132, т. 2).

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачка не скористалася, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги скарги підтримала в повному обсязі просила її задоволити.

Представник позивача скаргу не визнав, вважає, що експертиза призначена судом обґрунтовано.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_3 просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на підставі статті 233 ЦК України, оскільки вважає, що спірний правочин вчинено під впливом тяжкої для дарувальника обставини, зумовленої його важкою хворобою та безпорадним станом. На підтвердження вказаних обставин, зокрема важкої хвороби померлого, яка супроводжувалася стійким больовим синдромом та щоденним прийомом лікарських засобів, просила призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.

Постановляючи ухвалу про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що така експертиза сприятиме повноті, всебічності та об`єктивності розгляду справи.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи вищевказані норми процесуального права слід зазначити, що судова експертиза як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

За приписами частин 1-2 статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно із частинами першою, четвертою, п`ятою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, призначення експертизи у даній справі зумовлено тим, що відповідно до статті 263 ЦПК України, рішення по суті спору повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторона заявника для обґрунтування заявлених вимог в частині доведення тяжкості стану дарувальника просила суд призначити експертизу, оскільки вважала, що така буде одним з її доказів на підтвердження своїх доводів. Суд забезпечив процесуальне право сторони з огляду на предмет спору та зміст клопотання. Оцінка доцільності призначення експертизи з точки зору предмету позову та підстав позову, в даному випадку, призведе до попередньої оцінки обставин у справі, тоді як саме призначення експертизи не порушує прав сторони відповідачки. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.

При визначенні питань, з яких призначена експертиза, судом першої інстанції повністю враховано думку апелянтки, відтак призначення експертизи не порушує її прав, а розцінюється судом виключно як спосіб доведення своїх вимог позивачкою. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України (ст. 110 ЦПК України). Тобто, висновок експерта не є єдиним можливим та достатнім доказом, а буде оцінюватись судом разом з іншими доказами у справі, права на подання яких відповідачка не позбавлена.

Посилання в апеляційній скарзі на недоцільність призначення експертизи при наявності інших доказів у справі не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд на даній стадії судового розгляду цього спору не може втручатись у дії суду по визначенню обсягу і достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Доводи апелянтки щодо зловживання стороною процесуальними правами не заслуговують на увагу. Дійсно, спірне клопотання було заявлено під час розгляду справи по суті, тоді як справа розглядається вже тривалий час, однак з огляду на особливість спірних правовідносин призначення експертизи є обґрунтованим. Сам лише цей факт не може свідчити про зловживання стороною процесуальними правами.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо призначення експертизи, а також не свідчать про порушення судом норм процесуального права, які би могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2021року.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Бойчук І.В.

Максюта І.О.