Справа № 536/1698/20
Провадження № 2/536/318/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участі секретаря судового засідання Бегми С.А.

розглянувши у відритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та припинення права власності на частку у спільному майні

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та припинення права власності на частку у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її і відповідача ОСОБА_2 мати ОСОБА_3 . Спадкоємцями є вона за законом та відповідач за заповітом. Чоловік померлої, а їх батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є також спадкоємцем майна померлої за законом, прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав. Спадковим майном є 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 та автомобіль БМВ-520 1983 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний житловий будинок належав в рівних частках померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як придбаний згідно договору купівлі - продажу посвідченого 03.02.2000, в період їх шлюбу зареєстрованого 05.01.1958. Земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю належить на праві спільнот сумісної власності їй та ОСОБА_3

Державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посилаючись на спір з приводу часток у спадщині, про що 11.06.2020 видав постанову.

Вважає, що оскільки спадкове майно: житловий будинок, земельна ділянка та автомобіль були придбані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період шлюбу, то після смерті дружини, ОСОБА_4 мав право на 1/2 ч. у спільному майні подружжя та на обов`язкову частку у спадщині.

Враховуючи частку померлого ОСОБА_4 у спадковому майні, їх з відповідачем частки у спадкову майні будуть становити: її, ОСОБА_1 , 3/8, а ОСОБА_2 5/8.

Крім цього вказує, що відповідач ОСОБА_2 не користується своєю частиною домоволодіння, не слідкує за його технічним станом, що приводить до руйнування будинку та занепаду земельної ділянки, яка не обробляється, тому спільне володіння і користування домоволодінням з відповідачем є не можливим і вона вимушена ставити питання про припинення його права власності у спільному спадковому майні і бажає сплатити йому за нього грошову компенсацію в розмірі 83 451,50 грн., виходячи з того, що вартість його частини у спадковому майні: домоволодінні і автомобілі, відповідно до майнової оцінки становить 200 722,50 грн., а вартість 1/2 ч. будинку та 1/2 ч. земельної ділянки 158 722,50 грн. та автомобіля 42 000 грн., який знаходиться у його.

Просила суд визнати за нею право власності на 3/8ч. житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та на 3/8 ч. земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :01:003:0129, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,3965 га кадастровий номер :01:008:0021 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом.

Визнати за нею право власності на 5/8ч. у спадковому майні з виплатою відповідної компенсації ОСОБА_2 , який має право на спадкування цієї частки.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 5/8 ч. в спадовому майні, а саме: на

5/8ч. житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 та на 5/8 ч. земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер :01:003:0129, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,3965 га кадастровий номер :01:008:0021 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з неї на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 5/8 ч. у спадковому майні в сумі 83 451,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, де просила провести судовий розгляд без її участі, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на вебсайті Кременчуцького районного суду Полтавської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, причини неявки не повідомив.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України) .

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1. ст.1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Кременчук Полтавської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 12.05.1016 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №402.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

Згідно Договору купівлі - продажу від 03.02.2000 посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, реєстраційний №57, ОСОБА_3 на праві приватної власності належали: 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,50 га, з яких для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,10 га та 0,40 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 з 05.01.1958 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 Лозова міськ ЗАГС), то вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, і їх частки рівні.

Отже, спадковим майном є 1/4 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,50 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

28.05.2004 ОСОБА_3 склала заповіт, посвічений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №7879, де заповідала все своє майно відповідачу ОСОБА_2 , який прийняв спадщину подавши заяву до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 1706973.

Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч.1 ст.1241 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 виданого Пенсійним фондом України була пенсіонером за віком, тобто непрацездатною особою та мала право на обов`язкову долю і подала заяву до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 згідно довідки Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №18-121 від 11.07.2016 проживав на час відкриття спадщини з спадкодавцем ОСОБА_3 та прийняв спадщину. Був пенсіонером за віком, непрацездатною особою та мав право на обов`язкову долю у спадковому майні, але помер, не оформивши спадкових прав.

Згідно положень ч.1,3,5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) (ч.1 ст.1276 ЦПК України).

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняли сторони: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та не оформили в передбаченому законом порядку спадкових прав. Їх частки в спадковому майні: ОСОБА_1 1/24, ОСОБА_2 1/6, ОСОБА_4 1/24.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Білецьківка Кременчуцького району Полтавської області згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5 виданого 02.10.2019 виконавчим комітетом Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №64.

Відкрилася спадщина.

Спадковим майном є 1/4 ч. житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 0,50 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 , яка належала йому як чоловікові у спільному майні подружжя та 1/24 ч. як спадкового майна.

Сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину подавши заяви до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори.

Відповідно до положень статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 в зв`язку з виниклим спором між ними щодо часток у спадщині, про що прийняв постанови 10.06.2020 та 11.06.2020.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що частки сторін у спадковому майні такі: ОСОБА_1 3/16. ОСОБА_2 5/16.

Отже, в цій частині позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і тому суд його задовольняє.

В задоволенні позову про припинення права на частку у спільному майні суд відмовляє з огляду на таке.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього й повного відшкодування їх вартості.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо цього будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина перша, друга статті 321 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В частині першій статті 365 ЦК України вказано підстави, за наявності яких, суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, а саме: частка є незначною і не може бути виділена у натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз указаних норм дає суду підстави для висновку, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таких підстав в судовому засіданні не встановлено.

Позивач не довела суду, що спільне володіння і користування домоволодінням з відповідачем є неможливим, а припинення права на частку у спільному майні не завдавсь відповідачу істотної шкоди.

Вказані нею обставини, що відповідач не слідкує за технічним станом домоволодіння, не обробляє земельну ділянку не потверджені належними, достовірними та допустимими доказами, а вона користується житловим будником та господарськими будівлями та повністю утримує їх не підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами, як і ті обставини, що відповідач має житло на праві власності, і в нього не має потреби в іншому житлі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що розмір частки у спільному майні відповідача більший ніж позивача, її вартість незначна, і позивач не внесла попередньо вартість цієї частки на депозитний рахунок суду.

З огляду на викладене приходить до висновку, що припинення права на частку у спільному майні може завдати відповідачу істотної шкоди.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовими позиціями висловленими Касаційним цивільним судом Верховного суду у постанові від 18.07.2019 у справі № 210/2236/15 та у постанові від 26.12.2019 у справі № 303/4849/16-ц.

Керуючись ст.ст.13, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та припинення права власності на частку у спільному майні задовольнити частково.

Визнати право власності ОСОБА_1 право на 3/16 ч. житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності ОСОБА_1 на 3/16 ч. земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:003:0129, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та на 3/16 ч. земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:008:0021, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташованих в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності ОСОБА_2 на 5/16 ч. житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати право власності ОСОБА_2 на 5/16 ч. земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :01:003:0129, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та на 5/16 ч. земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:008:0021, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташованих в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко