Справа № 761/8725/20
Провадження № 2/761/1757/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

розглянувши в судовому засіданні в загальному провадженні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Юлія Олександрівна при визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

в березні 2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Юлія Олександрівна, про визнання права власності на майно, в якій позивачка просила суд: - визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат загальною площею 81,10кв.м., у тому числі житловою площею 58,00кв.м., у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 ; - визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат загальною площею 81,10кв.м., у тому числі житловою площею 58,00кв.м.; - визнати за нею право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 0,1900га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020, у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 ; - визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1900га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020.

Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 02.09.1997р. за договором купівлі-продажу нерухомості нею ( ОСОБА_1 ) було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат загальною площею 81,10кв.м, в тому числі житловою - 58,00кв., право власності на яку було зареєстровано в Київському МБТІ на праві приватної власності за нею 03.09.1997р., запис в реєстровій книзі №3908. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №218970 від 08.08.2008р., зареєстрованим за №34, виданим відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2017р. ВКА234075 №819, позивачка набула право власності на земельну ділянку площею 0,1900га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020. Вказані квартира та земельна ділянка були придбані нею в період шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка спадщину після нього прийняли 3 (три) особи: позивачка, як дружина померлого; відповідач у справі - ОСОБА_2 , як син померлого; ОСОБА_4 - мати покійного. Шевченківським районним судом м.Києва 09.12.2015р. у справі №761/38933/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві, про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, встановлення факту, припинення права власності на майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом було постановлено рішення, згідно з яким встановлено ряд фактів: перебування позивачки ( ОСОБА_1 ) у шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; родинних зв`язків позивачки з її чоловіком ОСОБА_3 та з їх сином ОСОБА_2 ; прийняття позивчкою та її сином спадщини після смерті ОСОБА_3 ; квартира та земельна ділянка, зареєстровані на ім`я позивачки ( ОСОБА_1 ) є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності становили 1/2 у квартирі та 1/2 у земельній ділянці; спадкоємцями померлого ОСОБА_3 на його часту у квартирі та у земельній ділянці у рівних долях по 1/3 від частки померлого є: позивачка - ОСОБА_1 (дружина померлого), ОСОБА_2 (син померлого), ОСОБА_5 (мати померлого). Цим же рішенням суду за матір`ю померлого - ОСОБА_5 , визнано право власності на 1/6 частку квартири та на 1/6 частку земельної ділянки. На підставі вказаного рішення суду мати покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_5 зареєструвала за собою право власності на 1/6 частку квартири та на 1/6 частку земельної ділянки. Питання про визнання права власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 ні за позивачкою - ОСОБА_1 , ні за їх спільним сином - ОСОБА_2 рішенням суду не вирішувалось. З урахуванням змісту вказаного вище рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2015р. позивачка та її син - ОСОБА_2 , звернулись до державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину на відповідні частки у майні покійного ОСОБА_3 у квартирі та у земельній ділянці. Постановою від 21.05.2019р. державний нотаріус відмовила у видачі відповідних свідоцтв мотивуючи свою відмову тим, що частка спадкодавця у спільному майні не визначена, а право власності спадкодавця на вказане майно не було зареєстровано у встановленому законом порядку. При цьому позивач звертає увагу на те, що відповідно до договору міни від 03.07.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мальченко Т.В., укладеного між позивачкою, її сином - ОСОБА_2 , та матір`ю померлого - ОСОБА_5 , остання передала у власність позивачки належні їй 1/6 частку квартири та 1/6 частку земельної ділянки, які вона оформила на зареєструвала за собою як спадщину після смерті ОСОБА_3 на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р.

Таким чином, позивачка вважає, що після смерті її чоловіка ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом до неї перейшло право власності на 1/6 частку квартири та 1/6 частку земельної ділянки.

Крім того, позивачка вважає, що лише у судовому порядку вона може захистити своє право власності на майно, набуте у шлюбі, що було оформлено на неї як титульного власника, оскільки її частка у спільній сумісній власності залишилась невизначеною. Враховуючи те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р. у справі 761/38933/14-ц було встановлено належність квартири та земельної ділянки подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, а також те, що частки померлого ОСОБА_3 у спільній сумісній власності становили: 1/2 у квартирі та 1/2 у земельній ділянці, проте не було визначено належність позивачці на праві власності 1/2 квартири та 1/2 земельної ділянки, то вона не змогла зареєструвати за собою право власності на належну їй частку.

Отже, позивачка вважає, що з метою захисту її законного права власності на 1/2 частку квартири та 1/2 частку земельної ділянки, набутого за час шлюбу з ОСОБА_3 , які були оформлені на її ім`я як титульного власника, важливим та необхідним є визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири та 1/2 частку земельної ділянки.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2020р. за позовом ОСОБА_1 було відкрито провадження у цивільній справі, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 20.10.2020р. закрито підготовче судове засідання, а справу призначено до судового розгляду.

На підставі протокольної ухвали суду з Шостої Київської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

27.01.2021р. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява відповідача - ОСОБА_2 , про розгляд справи за його відсутності. Аналогічна заява надійшла до суду і 11.04.2021р.

28.01.2021р. до суду надійшла заява позивачки - ОСОБА_1 , про розгляд справи за її відсутності. Аналогічна заява надійшла 27.07.2021р.

22.07.2021р. до суду надійшов лист Шостої Київської державної нотаріальної контори, в якому викладено клопотання про слухання справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Крім того, із вказаної нотаріальної контори до суду надійшли матеріали копії спадкової справи 267/2012, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання до суду свого представника не направила, просила розглядати справу у відсутність її представника.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм докази, надавши оцінку кожному доказу окремо, а також доказам в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 19.01.1989р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в місті Ямпіль Вінницької області було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого прізвище чоловіка та дружини визначено - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаного подружжя народився син - ОСОБА_2 (відповідач у справі), про що було зроблено запис міськвідділом ЗАГС м.Жмеренка Вінницької області та 06.12.1989р. видано свідоцтво про народження.

У період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на ім`я останньої було придбано і зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку загальною площею 0,1900га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020.

Так, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 02.09.1997р., укладеного на Київській універсальній біржі, Покупець - ОСОБА_1 , яка діяла через представника, придбала квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір було зареєстровано у Київському МБТІ, про що 03.09.1997р. здійснено запис в реєстровій книзі під №3908.

Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 08.08.2008р., виданим ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2007р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації смерті у м. Києві 24.02.2012р. видано свідоцтво про смерть.

Копіями матеріалів спадкової справи №267/2012 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 підтверджується, що спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , які звернулись з заявами про прийняття спадщини є: ОСОБА_5 (мати померлого), ОСОБА_1 (позивачка - дружина померлого), ОСОБА_2 (відповідач - син померлого).

Державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. вказаним спадкоємцям були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ОСОБА_3 .

Свідоцтва про право на спадщину за законом видано кожному із спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на: - 1/6 частку частки в статутному капіталі ТОВ «Спецпродторг ММ» (); -1/6 частку частки в статутному капіталі ТОВ «Таурус 8» (); - 1/6 частку автомобіля марки Mazda, модель 6, тип - легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006р.; - 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 .

Крім того, позивачці - ОСОБА_1 , як дружині, що пережила свого чоловіка, державним нотаріусом було видано свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуте подружжям за час шлюбу, а саме: на частки в статутному капіталі ТОВ «Спецпродторг ММ» () та статутному капіталі ТОВ «Таурус 8» (), які належали померлому, також на 1/2 частку автомобіля марки Mazda, модель 6, тип - легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2006р.

У вересні 2014р. мати покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернулась до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 та на 1/6 частину земельної ділянки (невизначене майно), які були придбані ОСОБА_3 за час шлюбу з позивачкою - ОСОБА_1 , проте зареєстровані на ім`я останньої ( ОСОБА_1 )

Постановою від 01.10.2014р. державним нотаріусом Дашко Ю.О. було відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані об`єкти. У постанові вказано, зокрема про те, що згідно зі ст.71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя на підставі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності визначається частка померлого у спільній власності, проте відповідно до ст.182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації і згідно зі ст.331 ЦК України виникає з моменту державної реєстрації. Проведення державної реєстрації речових прав відбувається відповідно до п.7 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за якими виникло право, уповноваженої ними особи, що виявляється неможливим у випадку, коли свідоцтво видається на ім`я померлого. З посиланням на Закон України «Про нотаріат», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державним нотаріусом ОСОБА_5 фактично роз`яснено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю, вирішення цього питання здійснюється у судовому порядку.

У грудні 2014 року мати покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до невістки - ОСОБА_1 та внука - ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, встановлення факту, припинення права власності на майно та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом (цивільна справа №761/38933/14-ц).

Під час розгляду вказаної судової справи судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 придбана відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 02.09.1997р. на ім`я ОСОБА_1 . Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 08.08.2008р., виданим ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2007р. Також судом було досліджено матеріали спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , встановлено родинні відносини учасників справи з покійним ОСОБА_3 , час з якого останній перебував у зареєстрованому шлюбі і час придбання та реєстрації на ім`я ОСОБА_1 вказаних вище об`єктів нерухомого майна.

09.12.2015р. Шевченківським районним судом м.Києва у справі №761/38933/14-ц (провадження 2/761/2275/2015) було постановлено рішення, згідно з яким:

- позов ОСОБА_5 - задоволено;

- встановлено факт, згідно якого квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановлено факт, згідно якого частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності у квартирі АДРЕСА_1 , складала 1/2;

- встановлено факт, що спадкоємцями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 - на 1/3 частку квартири від частки ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 - на 1/3 частку квартири від частки ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 - на 1/3 частку квартири від частки ОСОБА_3 ;

-припинено право власності ОСОБА_1 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 81,10 кв.м., житловою площею 58,00 кв.м.;

- визнано за ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 81,10 кв.м., житловою площею 58,00 кв.м.;

- встановлено факт, згідно якого земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер :01:016:0020, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановлено факт, згідно якого частка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності у земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер :01:016:0020, складала 1/2;

- встановлено факт, що спадкоємцями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер :01:016:0020, є ОСОБА_5 - на 1/3 частку від частки ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 - на 1/3 частку від частки ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 - на 1/3 частку від частки ОСОБА_3 ;

- припинено право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер :01:016:0020;

- визнано за ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900 га, кадастровий номер :01:016:0020.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищевказані обставини доказуванню не підлягають.

Таким чином, вказаним рішенням підтверджується, що питання про визнання права власності на 1/6 частину квартири в м.Києві та 1/6 частину земельної ділянки у Київській області після померлого ОСОБА_3 було вирішено судом лише щодо одного спадкоємця - ОСОБА_5 , шляхом визнання за нею такого права. Щодо інших спадкоємців, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , таке питання судом не вирішувалось.

Не було вирішено судом і питання, яка частка у спільній сумісній власності на вказані в рішенні об`єкти нерухомого майна залишилась за дружиною померлого - ОСОБА_1 . Суд лише припинив право власності ОСОБА_1 , як «титульного власника» на 1/6 частину квартири та 1/6 частини земельної ділянки, на які визнав право власності за матір`ю покійного ОСОБА_3 .

В даному випадку слід зазначити, що згідно Розпорядження Київського міського голови від 19.02.2016 за №125/1 вулицю «АДРЕСА_1» перейменовано на вулицю «АДРЕСА_1».

13.04.2016р. ОСОБА_5 на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р. у справі №761/38933/14-ц у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , а 24.05.2016р. на 1/6 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:016:0020 у Всильківському районі Київської області, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.05.2019р.

Матеріалами спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_3 підтверджується, що у травні 2019р. син померлого - ОСОБА_2 (відповідач у даній справі), та дружина померлого - ОСОБА_1 (позивач у даній справі), звернулись до Шостої Київської державної нотаріальної контори з заявою про вдачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/6 частки квартири та 2/6 частки земельної ділянки, згаданих вище, які належать ОСОБА_1 та були придбані у шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, в матеріалах вказаної спадкової справи міститься копія рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р. у справі №761/38933/14-ц, копія договору купівлі-продажу нерухомості від 02.09.1997р., згідно з яким ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 , копія державного акту на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900га, кадастровий номер :01:016:0020, що виданий 08.08.2008р. на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2007р.

21.05.2019р. державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку квартири та частку земельної ділянки після смерті чоловіка та батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова нотаріуса обґрунтована тим, що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України дають можливість подружжю зробити поділ (виділ) майна, але за їх життя, шляхом укладення відповідних договорів, а у разі смерті одного з подружжя, який не є «Титульним» власником, застосування поділу (виділу) частки шляхом видачі свідоцтва про право власності виключається з огляду на наступне: відсутнє волевиявлення сторін, у зв`язку зі смертю фізичної особи припиняється її цивільна правоздатність. Також у постанові зазначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до закону, виникають з моменту такої реєстрації, а частка спадкодавця у спільному сумісному майні подружжя не визначена та право власності спадкодавця на вищезазначене майно не було зареєстровано.

При цьому, у постанові роз`яснено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право у встановленому ЦПК України порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з положень вказаної норми процесуального права, обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у цивільній справі №761/38933/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління юстиції у м.Києві про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності, встановлення факту, припинення права власності на майно та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, при розгляді даної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не доказуються.

Отже, не підлягає доказуванню та обставина, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900га, кадастровий номер :01:016:0020, право власності на які було зареєстровано за час шлюбу на ОСОБА_1 , - складає 1/2.

Не підлягає доказуванню і той факт, що позивачка у даній справі - ОСОБА_1 , є спадкоємцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/3 частку вказаної квартири та 1/3 частку вказаної земельної ділянки від частки померлого, яка становила 1/2 у спільній сумісній власності.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна після померлого чоловіка - ОСОБА_3 , на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , та на 1/6 частку земельну ділянку, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900га, кадастровий номер :01:016:0020.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України визначено, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З урахуванням встановлених судом обставин, оцінки наявних у справі доказів, фактів, встановлених рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р. у цивільній справі №761/38933/14-ц, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , та права власності на 1/6 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900га, кадастровий номер :01:016:0020, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/2 частки квартири та права власності на 1/2 частку земельної ділянки, які вказані вище і були придбані у шлюбі на ім`я позивачки, суд приходить до наступного.

Статтею 41 Конституції України, зокрема визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї При цьому, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення закріплено і у ч.1 ст.321 ЦК України.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч.2 ст.331 ЦК України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4 ст.334 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.368 ЦК України).

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України).

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.372 ЦК України).

Як зазначалось вище по тексту рішення, квартира АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:016:0020, були придбані на ім`я ОСОБА_1 у період її перебування у шлюбі з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, ОСОБА_1 була титульним власником як всієї квартири, так і всієї земельної ділянки. Доказів того, що за життя ОСОБА_3 між сторонами укладався договір про виділ частки майна у спільній сумісній власності або договір про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, суду надано не було.

Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.12.2015р. у справі №761/38933/14-ц, зокрема було встановлено факт того, що квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка кадастровий номер :01:016:0020, що розташована у Васильківському районі Київської області є об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також було встановлено факт того, що частка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності у зазначених об`єктах нерухомого майна становила 1/2.

Однак, судовим рішенням питання про виділення 1/2 частки ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру та на земельну ділянку жодним чином не вирішено, що позбавляє її можливості провести державну реєстрацію її частки у майні, яке було зареєстровано за час шлюбу на неї як на титульного власника.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Фактично судом встановлено, що право власності позивачки на 1/2 квартири та земельної ділянки не визнається іншими особами, в тому числі відповідачем, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на вказані об`єкти нерухомого майна, у яких би було прямо вказано, що частка позивачки у вказаних об`єктах складає 1/2.

Наявні у позивачки договір купівлі-продажу нерухомості від 02.09.1997р. та Державний акт на право власності на земельну ділянку від 08.09.2008р. не надають їй можливості провести державну реєстрацію її права власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя на квартиру та земельну ділянку, оскільки вказані документи підтверджують її право власності не на частку, а вцілому на ці об`єкти нерухомого майна, хоча наявне рішення суду про встановлення факту належності 1/2 частки цих об`єктів її покійному чоловіку ОСОБА_3 та визнання за його матір`ю ОСОБА_5 у порядку спадкування права власності на 1/6 частину квартири і земельної ділянки, а також припинення права власності позивачки ОСОБА_1 у цих об`єктах на 1/6 частину.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.5 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З урахуванням всього наведеного вище, суд приходить до висновку, що у даному випадку з метою захисту права власності ОСОБА_1 належним способом захисту буде обраний нею спосіб, а саме: визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та права власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, загальною площею 0,1900га, кадастровий номер :01:016:0020, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно вимог позивачки залишено за ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 182, 321, 331, 334, 368, 370, 372, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1226, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81-83, 229, 235, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ), третя особа: Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Юлія Олександрівна, про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат загальною площею 81,10кв.м., у тому числі житловою площею 58,00кв.м., у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат загальною площею 81,10кв.м., у тому числі житловою площею 58,00кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 0,1900га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020, у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1900га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер - :01:016:0020.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: ІНН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: ІНН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Юлія Олександрівна, адреса: 01021, м.Київ, вул.Інститутська, 13а.

Повний текст складений: 27.07.2021р.

Суддя: