Провадження № 2/756/6196/21
У Х В А Л А

9 вересня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, додаткових договорів, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та визнання недійсними електронних торгів, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської О.Ю., треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, додаткових договорів, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та визнання недійсними електронних торгів., в якому просить: визнати недійсним договір про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; визнати недійсним додатковий договір від 12.03.2008 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Малиновською О.Ю. та зареєстрований в реєстрі 16.03.2007 року за № 836; визнати недійсним додатковий договір від 12.05.2009 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; визнати недійсним додатковий договір від 12.04.2010 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ВАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; визнати недійсним додатковий договір від 12.11.2012 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ; визнати недійсним додатковий договір від 11.02.2013 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 з усіма без винятку додатками; визнати недійсним додатковий договір від 12.05.2014 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; визнати недійсним додатковий договір від 12.11.2014 року до договору про іпотечний кредит № 1.07031135 від 16.03.2007 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; зобов`язати приватного нотаріуса КМНО Малиновську О.Ю. виключити запис про заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , внесений 16.03.2007 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 837; визнати недійсним електронні торги, оформленні протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-06-25-000032-b від 17.07.2020 року; визнати недійсним договір № 401 від 04.09.2020 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб, укладеними між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сліпченко Н.В., зареєстрований в реєстрі 04.09.2020 року № 2172.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Під терміном «судом, встановленим законом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який суд, утворений безпосередньо на підставі закону та який діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції (справи «Coeme та інші проти Бельгії», «Gurov проти Молдови», «Олександр Волков проти України», «DMD Group A.S. проти Словаччини»).

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

У ч. 1 ст. 3 ЦПК передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені ст. 19 ЦПК України, відповідно до ч. 1 якої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому сторонами в господарському процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Так, указаною нормою передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, стороною у господарському процесі може бути і фізична особа, яка не є підприємцем.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена у ст. 20 ГПК України.

Наведеними законодавчими положеннями до юрисдикції господарських судів віднесено спори, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Господарським договором є домовленість, укладена за встановленим змістом та формою, між учасниками господарських правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення прав та обов`язків, досягнення конкретної мети та забезпечується у випадку порушення можливістю застосування небажаних наслідків.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, однією із вимог позову ОСОБА_1 є визнання недійсним договору № 401 від 04.09.2020 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал».

Аналізуючи ознаки, притаманні господарському договору та зміст оспореного ОСОБА_1 договору № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеному 04.09.2020 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», суд дійшов висновку, що вказаний правочини є господарським договором.

Таким чином, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, а саме те, що спірний договору № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 04.09.2020 року укладено між юридичними особами, дійшов висновку, що спір з приводу недійсності цього господарського договру не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а натомість є господарським спором між двома суб`єктами господарювання щодо укладеного між ними договору відступлення прав вимоги, а тому відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. 4 ст. 188 ЦПК україни не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , оскільки не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 186, 260, 261, 354 ЦПК України -

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними договорів, додаткових договорів, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та визнання недійсними електронних торгів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя