ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Чернівці

Справа № 715/1099/21

Провадження № 22-ц/822/896/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І.М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар: Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2021 року, головуючий у І-й інстанції Григорчак Ю.П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 04 листопада 2001 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу у них народилася троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2021 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

З листопада 2020 року вона з дітьми живуть окремо від чоловіка, оскільки спільне проживання з чоловіком було нестерпним та таким, що погано впливало на дітей. Відповідач не бере належним чином участі у вихованні та утриманні дітей, які потребують значних коштів на систематичне лікування. Вона офіційно працює тісторубом у АТ «Чернівецький Хлібокомбінат» та загальна сума її доходу за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року становить 60 603,62 грн. ЇЇ заробіток є недостатнім для утримання дітей, а тому значну фінансову допомогу їй надає матір, яка змушена працювати, щоб допомагати їй утримувати дітей.

Відповідач у квітні 2021 року виїхав на роботу в Чехію, аліменти не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей.

Просила стягнути з стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 2 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дати подання заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21.05.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів, а саме визначити розмір аліментів по 1 500 грн щомісячно на кожну дитину.

Посилається не те, що рішення суду не відповідає обставинам справи, оскільки не враховано його фінансові можливості та ставить його в нерівні умови зі стягувачем.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки вказує на те, що при визначені розміру аліментів суд врахував всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін та розмір їх доходів, стан здоров`я дітей та відповідача, умови розвитку дітей, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з вимог розумності, виваженості, співмірності і справедливості, врахував майновий стан сторін та розмір їх доходів, стан здоров`я дітей та відповідача, умови розвитку дітей, а тому визначив розмір аліментів на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 грн щомісячно на кожну дитину і до досягнення старшою дитиною повноліття.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітній дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 26 січня 2021 року шлюб, зареєстрований 04 листопада 2001 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у виконавчому комітеті Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 6, розірвано.

З довідки № 957 від 23.12.2020 року, виданої виконавчим комітетом Тарашанської сільської ради Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_1 , 1982 р.н., зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: мати ОСОБА_5 , 1952 р.н.; чоловік ОСОБА_2 , 1973 р.н.; син ОСОБА_3 , 2002 р.н.; донька ОСОБА_2 , 2005 р.н. та донька ОСОБА_4 , 2011 р.н.

Згідно з довідкою про доходи від 11.05.2021 року № 26, виданою АТ «Чернівецький Хлібокомбінат», ОСОБА_1 працює на посаді тісторуба у АТ «Чернівецький Хлібокомбінат» та її заробітна плата за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року складає 60 603,62 грн.

З довідки № 1049 від 07.06.2021 року, виданої Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ніде не працює з 20 квітня 2021 року, наказ № 9 о/с від 19 квітня 2021 року на підставі трудової книжки серії НОМЕР_4 від 02 серпня 1973 року.

Відповідно до довідки № 1048 від 07 червня 2021 року та акту обстеження житлово побутових умов № 1050 від 07.06.2021 року, виданих Тарашанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , однак з січня 2021 року проживає в АДРЕСА_2 в будинку своєї матері ОСОБА_6 , 1954 року, яка є пенсіонеркою по віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 395 грн, з 1 липня 2 510 грн, з 1 грудня 2 618 грн.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12, частин 1, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на тяжкий матеріальний стан або стан його здоров`я, які перешкоджають йому сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Ураховуючи встановлені судом обставини, що стосуються матеріального стану відповідача, його здоров`я, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, суд першої інстанції, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2 000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апелянта по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом при розгляді зазначеної справи.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що прожитковий мінімум, визначений законом на дітей відповідного віку, не є сталим та постійно змінюється.

Норми СК України не передбачають обов`язок батьків утримувати дітей в рівних частках. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1 ст.192 СК України).

Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк