н/п 2/490/928/2021 Справа № 473/3836/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
14 вересня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Волошиній Я.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,
11.11.2020 року позивач звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати Договір довічного утримання від 29 травня 2017 року (далі - Договір), укладений між сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим номером № 1444, застосувати наслідки розірвання Договору та повернути йому у власність 7/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову посилався на те, що він є одинокою особою похилого віку та не має близьких родичів. Оскільки відповідачка проживали з ним по сусідству, погодилася надавати йому допомогу і 29.05.2017 року ним укладено з ОСОБА_2 договір довічного утримання. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалася довічно утримувати його, забезпечувати харчуванням тричі на день, доглядом, необхідним одягом, медикаментами, лікарськими засобами, надавати побутові послуги. Вартість її матеріального забезпечення була узгоджена ними у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно.
Одразу після укладення договору відповідачка перестала надавати йому допомогу, іноді заходила її мати. Він проживає в будинку своєї дружини колишньої,яка сама є інвалідом другої групи в с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області. Актом місцевої влади засвідчено, що ОСОБА_2 , не здійснює за ним догляд. Він є людиною похилого віку зі слабким здоров`ям, пересувається за допомогою милиць, єдиним джерелом доходу є мінімальна пенсія. Оскільки відповідачка ухиляється від взятих на себе зобов`язань за цим договором, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання, укладеного з нею та повернути у його власність передане майно.
Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М. від 12.11.2020 року вищезазначену позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.
02.12.2020 року матеріали справи надійшли до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 04.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі .
Протокольною ухвалою сууд від 20.04.2021 року закрито підготовче провадженя по справі та призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність у зхв`язку зі стрімким погіршенням здоров`я та просив позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подала. Відомостей про поважність причин неявки відповідач також не надала.
Відповідно до ст. 280-281 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи.
Вивчивши і розглянувши матеріали справи, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Судом установлено, що 29.05.2017 року між ОСОБА_1 , 1941 р.н. (відчужував) та ОСОБА_2 (набувач) укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчений приватним внотаріусом ММНО Ягужинською К.Т. та зареєстровано в реєстрі за № 1444.
Відповідно до п. 1.1 Договору ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 належну йому на праві особистої приватної власності 7/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_2 зобов`язалася довічно доглядати та надавати матеріальне забезпечення ОСОБА_1 .
Згідно Розділу 4 .Утримання (догляд) Договору набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належдними лікарськими засобами, забезпечувати його калорійним харчуванням тричі на день, днадавати побутові послуги, постійно забезпечувати гігієнічний догляд оглядом, набувач зобов`язується в разі смерті відчужувача поховати його. Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечувати відчужувача житлом у вказаному будинку довічно безоплатно або в іншому благоустроєному житлі. Вартість матеріального забезпечення сторонами визначена в сумі 2 000 грн. на місяць.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 29.06.2017 року, власником 7/25 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання № 1444 від 29.05.2017 року, зареєстрвоана заборона відчуження до припинення чи розрівання договору .
Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 від 01.10.2020 року складеного комісію Прибужанівської сільської ради - ОСОБА_1 , постійно проживає за цією адресою. Потребує постійної сторонньої допомоги в зв`язку зх похилим віком, одинокий. Буд инок старий, зручностей немає, опалення пічне. В будинку проживає колишня дружина ОСОБА_3 , інвалід ІІ групи. На момент обстеження ОСОБА_2 , в с.Яструбинове не зареєстрована та не проживає, послуги згідно договору ОСОБА_1 не надає.
Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Правові наслідки розірвання договору довічного утримання у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків набувачем визначено статтею 756 ЦК України. Так, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.
Враховуючи, що під час судового розгляду на підставі досліджених доказів, установлено, що ОСОБА_2 зобов`язання за укладеним з ОСОБА_1 договором довічного утримання щодо його утримання, надання допомоги в тому числі й матеріальної в узгодженому сторонами цього правочину розмірі не виконує тривалий час, нею відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України указані обставини не спростовані, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання спірного договору довічного утримання, повернувши сторони у первісний стан.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Договір довічного утримання (догляду), укладений 29 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. за реєстровим номером № 1444, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_2 , виданий 07.03.2007 Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївські області) 840 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.