Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 вересня 2021 року м.Снігурівка

справа №485/1207/21

провадження № 2-з/485/19/21

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Бодрової О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

15 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, в якому просить витребувати у ОСОБА_2 трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № двигуна, шасі НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 .

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на транспортний засіб трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № двигуна, шасі НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.04.1997 року, в також заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії з вказаним транспортним засобом до набрання законної сили рішенням у справі. Заява мотивована тим, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову відповідач ОСОБА_2 може продати вказаний транспортний засіб, тому числі і по запчастинах, що призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Заяву розглянуто, згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема пунктами 1 та 4 частини першої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з ч. 3. ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ України "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 від 21.04.1997р. трактор марки Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № двигуна, шасі НОМЕР_2 , НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на майно передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного видів забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження вказаного майна на користь третіх осіб.

Разом з тим, позивачем не доведено наданими матеріалами, що спірний транспортний засіб на теперішній час перебуває саме у відповідачів, а тому у застосуванні такого виду забезпечення позову як заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору, необхідно відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи надані докази, які підтверджують факт належності вказаного майна позивачу, а також виходячи з предмету позову, беручи до уваги, що відповідачі можуть вжити заходів до відчуження спірного майна, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб трактор Т-25, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № двигуна, шасі НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 21.04.1997 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повна ухвала складена 17 вересня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова