Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2133/20
Провадження № 2/935/149/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді -Василенка Р.О., зі секретарем Бех І.О., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 48/100 частин будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , власником іншої частини 58/100 є третя особа по справі ОСОБА_4 . Оскільки позивач не проживала в належній їй частині будинку, то вона пустила тимчасово проживати відповідачку ОСОБА_2 без будь-якого договору оренди та без реєстрації місця проживання. Належну позивачу частину будинку виявила бажання придбати третя особа по справі ОСОБА_4 і відповідно позивач звернулась до відповідача з проханням виселитися з будинку, однак остання протягом тривалого часу не звільняє житло, а у відповідності до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Таким чином відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні її житлом, а тому просить суд усунути такі перешкоди шляхом виселення відповідача з належного позивачу житла.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, позивач пояснила, що відповідач проживає в спірному будинку з її дозволу вже близько 9 років, дозволила проживати за умови оплати комунальних послуг, які і сплачує відповідач та остання мала намір придбати це житло, вони домовились за 5000 доларів США, однак відповідач не сплатила цю суму, а тому вона хоче виселити відповідача, просять позов задовольнити.

Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що відповідач проживає у спірному будинку з дозволу позивача приблизно з 2011 року та оплачує комунальні послуги, також вони домовились про купівлю-продаж, періодично відповідач виплатила обумовлену суму еквівалентну 5000 доларів США, однак позивач уникає оформлення договору купівлі-продажу нотаріально. Також відповідач пояснила, що позивач не попереджала її про необхідність звільнити житло, просять відмовити в задоволенні позову.

Третя особа позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що вона хоче купити належну позивачу частину будинку, а тому просить позов задовольнити.

Допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що відповідач давала позивачу 2000грн. Свідку ОСОБА_6 невідомо щодо обставин купівлі-продажу спірного будинку. Свідок ОСОБА_7 знає, що 2000грн. відповідач давала в рахунок купівлі спірного будинку та решту грошей мала віддати пізніш.

Допитаний свідок ОСОБА_8 пояснив, що сторони звертались до нього з приводу допомоги в оформленні земельної ділянки по вул.. Черняхівського , оскільки мали намір оформити купівлю-продаж будинку, позивач давала йому доручення і він займався оформленням земельної ділянки.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником 48/100 частин будинку, розташованого в АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.11.2007 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.09.2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в належній позивачу частині будинку з 2011 року з дозволу позивача та на умовах оплати комунальних послуг які і сплачує. Вказана обставина сторонами визнається та не оспорюється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами фактично існують договірні відносини щодо найму (оренди) житла враховуючи тривалість проживання відповідача з дозволу позивача та на умовах оплати комунальних послуг.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов`язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.3 ст. 168 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім`ї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

Згідно ч.3 ст. 825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

У відповідності до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак суду не надано будь-яких доказів щодо попередження позивачем відповідача про розірвання договору найму житла та необхідність звільнення житла, а тому відсутні підстави для виселення відповідача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 168,169 ЖК України, ст. 825 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 258,259,263,264,265-268ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення з будинку по АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3

Третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складене 24.09.2021 року.

Суддя Василенко Р.О.