Справа № 208/7795/19
№ 2/183/612/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2021 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 23 грудня 2011 року він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року був розірваний.
Від даного шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 вказує на те, що наразі він разом із батьками та братом зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач та донька проживали за вказаною адресою з 2012 року по березень 2019 року, а в липні 2019 року відповідач забрала дитину та переїхала жити до свого співмешканця за адресою: АДРЕСА_2 .
Саме з цього часу позивач має перешкоди у спілкуванні з донькою.
ОСОБА_1 зазначає, що створення йому відповідачем відповідних перешкод у спілкуванні з дитиною порушує його права як батька дитини, зокрема порушує права та суперечить інтересам дитини, оскільки він має бажання спілкуватися з донькою, брати участь у її вихованні та оздоровленні.
В зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив суд визначити йому порядок та способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:
- кожні перші та треті вихідні дні місяця з суботи на неділю, а саме: з суботи, починаючи у проміжок часу з 9.00 год. до 10.00 год. і повертаючи дитину у неділю у проміжок часу з 17.00 год. до 18.00 год., із можливістю спільних ночівель за адресою місця проживання та/або тимчасового перебування батька;
- в літній період кожного року частину літніх канікул для спільного відпочинку, а саме: перший і другий тиждень липня з виїздом за межі міста.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 грудня 2019 року дану цивільну справу направлено за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2020 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 05 січня 2021 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року уточнені анкетні дані відповідача.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини та підстави викладені в позові, просив позов задовольнити. Зокрема, посилався на те, що він неодноразово спілкувався з відповідачем зі спірного питання, проте остання повідомила, що бачитися з донькою йому забороняє. При цьому, він намагався зустрітися з дочкою у школі. ОСОБА_1 зазначив, що в нього дуже гарні стосунки з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому він її не бачив майже рік. Вказав, що відстань між його місця проживання до місця мешкання дитини складає 9 км. Вважає, що він може бачитися з донькою один раз серед неділі з 17.00 год. до 18.00 год. та у вихідні дні. В подальшому звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, при цьому неодноразово зверталася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, посилаючись на запроваджений у країні карантин. В той же час, суд звертає увагу, що справа у провадженні суду знаходиться вже тривалий час, відповідач не скористалася своїм правом надати до суду відзив на позов та письмові докази, які б спростували вимоги позивача.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, надав суду висновок щодо визначення позивачу порядку та способу участі у вихованні дитини.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи наведене, судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд 26 серпня 2021 року розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані сторонами письмові докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року виконавчим комітетом Української сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 06.
У відповідності до рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року у справі № 178/400/19, шлюб між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 розірваний.
Від даного шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 03 від 20 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 червня 2012 року.
У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 08 серпня 2020 року вбачається, що 08 серпня 2020 року Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстрований шлюб між відповідачем ОСОБА_2 і ОСОБА_6 , актовий запис № 192. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєне прізвище ОСОБА_2 .
Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 у позові посилався на те, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджає йому спілкуватися з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на неодноразові прохання побачитись або поспілкуватись з дитиною відповідач відмовляє.
Таким чином, між сторонами виник спір про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Статтею 141 СК України визначено, що 1. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 157 СК України, 1. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. 2. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. 3. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 4. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
У відповідності до ст. 158 СК України, 1. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. 2. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
На підставі статті 159 СК України, 1. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. 2. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 3. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. 4. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. 5. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, мотивуючи тим, що відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні з онукою, забороняє їй зустрічатися.
Приписами статті 19 СК України визначено, що 1. У випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. 2. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. 3. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. 4. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.6. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом проживання без реєстрації від 28 жовтня 2019 року, складеного КП Кам`янської міської ради «Управляючої компанії по обслуговуванню житлового фонду» у складі комісії та мешканців будинку АДРЕСА_2 .
Встановлено, що 01.09.2018 року по 27.08.2019 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в «Українському закладі дошкільної та загальної середньої освіти І ступеня» Аулівського опорного закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів Аулівської селищної ради, що підтверджується довідкою № 40, виданою навчальним закладом 02.10.2019 року.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та братом ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 1-564, виданої виконавчим комітетом Аулівської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, актом про встановлення факту проживання осіб від 02 жовтня 2019 року.
Актом від 07 жовтня 2019 року про обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок має площу 90 кв.м. та складається з 5-ти кімнат, опалення будинку газове. Для дитини створені всі умови для життя та її розвитку: наявне місце для навчання дівчинки, сну та дозвілля.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фізично здоровий, працездатний, позитивно характеризуються за місцем мешкання, не має медичних протипоказань, хоче приділяти увагу вихованню доньці, піклуватися про стан її здоров`я, матеріальне забезпечення, харчування тощо.
Згідно висновку виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року за вих. № 879, орган опіки та піклування вважає за доцільним встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-другий вівторок та третю суботу місяця з 9.00 год. до 18.00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та з урахуванням потреб дитини.
При цьому, судом не встановлено жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про негативну поведінку позивача щодо доньки.
Суд вважає, що графік спілкування має бути визначений із врахуванням інтересів дитини та має бути таким, що не порушує режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню.
Оцінивши надані учасниками справи письмові докази, встановивши взаємовідносини між сторонами, з огляду на вік дитини, який дозволяє їй усвідомити і висловити своє бажання чи небажання до вчинення певних дій, у тому числі і в частині спілкування з батьком та іншими членами сім`ї, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що у даному випадку слід встановити наступний порядок та способи участі батька у вихованні дитини, а саме:
- кожної середи з 17.00 год. по 18.30 год.;
- кожної суботи з 10.00 год. до 10.00 год. неділі;
- кожного року влітку тривалістю 10 календарних днів, з можливим виїздом за межі міста.
На думку суду, такий порядок спілкування відновить порушене право позивача на участь у вихованні доньки, відповідатиме найкращим інтересам малолітньої дитини та сприятиме збереженню сімейного зв`язку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як з батьком, так і з родичами по його лінії.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач має негативний вплив на доньку, суд не встановив будь-яких обставин, які виключають самостійне, без присутності матері, спілкування батька з дитиною, а також, що таке спілкування якимось чином може зашкодити інтересам дитини, негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан.
Визначений судом порядок та спосіб спілкування є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з родичами. Дотримано розумного балансу на участь у вихованні дитини її батьком, як членом її сім`ї, якому надано таке право - з дотриманням принципу максимально можливого урахування інтересів дитини, який закріплено СК України та Конвенцією про права дитини.
Суд роз`яснює, що сторони з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом порядок та спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268,273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, - задовольнити частково.
Визначити ОСОБА_1 порядок та способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- кожної середи з 17.00 год. по 18.30 год.;
- кожної суботи з 10.00 год. до 10.00 год. неділі за місцем проживання батька;
- кожного року влітку тривалістю 10 календарних днів, з можливим виїздом за межі міста.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Учасники справи:
-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
-відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року.

Суддя Д.І. Городецький