Справа № 419/1311/21
Провадження № 2/419/276/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року смт Новоайдар Луганської області

Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Гречишкіної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до ТОВ «Фінпром маркет»» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 12.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис № 535 за кредитним договором № 09306/0005XSGF від 11.06.2013 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк». Згідно виконавчого напису стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 18894,24 грн на користь ТОВ «Фінпром Маркет», яке згідно договору факторингу № 181020200-Фк від 18.10.2020 року з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права вимоги за кредитним договором, № 09306/0005XSGF від 11.06.2013 року. Вказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 65200777.

ОСОБА_1 не погоджується з виконавчим написом, зазначила, що заборгованість за кредитним договором є спірною. Крім того, виконавчий напис було вчинено після спливу трирічного строку з дня виникнення у ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги на стягнення заборгованості. Вона, посилаючись на положення ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про захист прав споживачів» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року просила визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.06.2021 року було задоволено заяву про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого документа по виконавчому провадженню №652000777 від 31.05.2021 року, яке знаходиться на виконанні у Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Також ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.06.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано від приватного нотаріуса Остапенка Є.М. копії документів на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до ч.5 ст. 130 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Самарський В.В. надав суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача.

Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, вимоги ухвали про витребування доказів не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим №535 за кредитним договором № 09306/0005XSGF від 11.06.2013 року.

За вказаним виконавчим написом головним державним виконавцем Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Тихановим А.О. 31.05.2021 року було відкрито виконавче провадження №65200777.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 1172 від 29 червня 1999 року (далі - Перелік документів).

Згідно з пунктом 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі кредитного договору № 09306/0005XSGF від 11.06.2013 року.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору після спливу тридцяти днів з моменту вчинення відмітки іпотекодавцем на письмовому повідомлені про його отримання або відмітки поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення за адресою, вказаною в договорі застави, та з урахуванням вимог п. 114 Правил надання послуг поштового зв`язку боржник вважається належним чином повідомлений, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач отримував від банку чи його правонаступника письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги стягувача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Таким чином, позивач не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Як вбачається з копії кредитного договору, на підставі якого вчинено виконавчий напис, п. 1.7, 7.5-7.6 передбачено строк дії договору, який становить 36 місяців з моменту його підписання- 11.06.2013, строк дії даного договору таким чином спливає 11.06.2016 року.

Згідно ч.1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальний строк позовної давності становить три роки.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Виконавчий напис вчинений 12.01.2021 року, тобто з пропуском трирічного строку з моменту виникнення права на примусове виконання зобов`язання за договором.

Приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по платежу, чим порушив норми статті 88 Закону України «Про нотаріат», та п.1 Переліку.

Крім того, ним не виконано зобов`язання суду про витребування доказів, що позбавляє суд надати їм оцінку у розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, оскільки нарахована відповідачем заборгованість не є безспірною, зважаючи на невизнання суми заборгованості позивачем, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, та з урахуванням пропущення строку звернення з вимогою про примусове стягнення заборгованості, вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 914,80 грн та 460,80 грн, сплачений позивачем за подачу позову та заяву про забезпечення позову, слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,12,13,141,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 12.01.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 535, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №09306/0005ХSGF від 11 червня 2013 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «Фінпром маркет», , розташоване за адресою: 08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9А, офіс 204, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 914,80 грн та 460,80 грн, сплачений позивачем за подачу позову та заяву про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду через Новоайдарський районний суд Луганської області .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2021 року.

Суддя Ю.О. Глазкова