Справа № 234/8127/21
Провадження № 2-о/234/684/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Геращенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим вирішила привести у відповідність всі необхідні документи для наступного оформлення пенсії. Для цього вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в місті Краматорську. Спеціаліст, який перевіряв надані заявницею документи виявив недоліки, які містить її трудова книжка. Первісно її трудова книжка заповнювалася після вступу на навчання в Технічне училище № 83 м. Баку. На той час заявниця ще не була одружена та мала дівоче прізвище « ОСОБА_2 ». Працівником відділу кадрів при прийнятті її на навчання 01.09.1978 року в ТУ-83 трудова книжка заявниці була заповнена належним чином з додержанням вимог відповідної Інструкції. Після закінчення навчання був проведений відповідний запис з посиланням на атестат.

Надалі заявниця 13.03.1979 року була прийнята на роботу у ЦК ЛКСМ Азербайджану на посаду машиністки-діловода. 25.12.1981 року заявниця вступила до шлюбу, після чого її прізвище змінилося на « ОСОБА_3 ». Після зміни прізвища вона звернулась за місцем своєї роботи для внесення змін до її трудової книжки. У відділі кадрів в порушення Інструкції замість внесення виправлення в її прізвище була заведена нова трудова книжка, в якій при заповненні титульного аркушу, в порушення вимог Інструкції не була поставлена печатка підприємства (або печатка відділу кадрів) та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок.

Наділі заявниця на протязі кількох років працювала на різних підприємствах та установах, про що свідчать записи у її трудовій книжці. Коли дехто з посадових осіб, що проводили записи в її трудову книжку звернули її увагу на цю обставину, вона стала приймати дії для виправлення недоліків в своєї трудової книжці. Заявниця зверталася до адміністрації навчального закладу де заводилась трудова книжка та за першим місцем роботи. Однак, на всі її запити та прохання про приведення трудової книжки до вимог Інструкції, яка діяла на час заповнення документу не дали ніякого результату. На всі запити заявниці і прохання ніякої відповіді не надходило, що вона може пояснити тим, що особи вірменської національності, до яких вона належить, до теперішнього часу в Азербайджані піддаються гонінню.

Заявниця опинилася в складному становищі, позбавлена можливості привести свій документ до відповідності, що змушує її звернутися до суду.

Доказами того, що трудова книжка належить заявниці ОСОБА_1 є написання її прізвища, ім`я та по батькові на титульній сторінці трудової книжки, записи про її навчання, свідоцтво про шлюб, її атестат про закінчення ТУ № 83, її громадянський паспорт, записи про її роботу в трудовій книжці, за підписами посадових осіб, керівників підприємств, де вона працювала, про що в її трудовій книжці були зроблені записи, які посвідчені печатками підприємств та установ. Дата про її вступ до учбового закладу співпадає з днем заповнення титульного аркушу її трудової книжки.

Ніяким іншим чином, крім звернення до суду привести у відповідність свою трудову книжку заявниця не має можливості.

Встановлення факту того, що трудова книжка видана Технічним училищем № 83 міста Баку на ім`я ОСОБА_1 без печатки на титульному аркуші та підпису особи, відповідальною за видачу трудових книжок, належить заявниці, необхідно останній для оформлення та отримання пенсії за віком.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Кривуценко В.І. у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву про встановлення факту належності трудової книжки підтримують та просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

14.07.2021 року до суду надійшли письмові пояснення на заяву від начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в яких зазначено, що на виконання п.2 Постанови КМУ від 09.10.2020 року № 925 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», яка набула чинності 14.10.2020 року, проведено реорганізацію деяких територіальних органів Пенсійного фонду України в Донецькій області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником усіх прав та обов`язків реорганізованих управлінь. Таким чином, управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області з 01.06.2021 року реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Що стосується заяви ОСОБА_1 . Заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки без печатки та підпису особи, відповідальної за видачу трудових книжок, на титульному аркуші, для призначення їй пенсії за віком. Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, вимоги заявника не відносяться до юридичного факту.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року визначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна із сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 3, та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України «якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду».

Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.12 вказаної Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки.

Судом встановлено, що трудова книжка ( НОМЕР_1 ), копія якої додана до заяви, була видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата заповнення 01 вересня 1978 року. Перший запис у трудовій книжці датований 01.09.1978 року, відповідно до кого ОСОБА_1 поступила до Технічного училища № 83, та закінчила яке 30.06.1979 року, про що отримала атестат № 9211 від 30.06.1979 року. В подальшому 13.03.1979 року ОСОБА_1 бура зарахована на посаду машиністки-діловода до «ЦК ЛКСМ Азербайджана».

У відповідності п.2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58, пiсля зазначення дати заповнення трудової книжки працiвник своїм пiдписом завiряє правильнiсть внесених вiдомостей. Першу сторiнку (титульний аркуш) трудової книжки пiдписує особа, вiдповiдальна за видачу трудових книжок, i пiсля цього ставиться печатка пiдприємства (або печатка вiддiлу кадрiв), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

У відповідності до п. 2.13 Інструкції, змiна записiв у трудових книжках про прiзвище, iм`я, по батьковi i дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнiм мiсцем роботи на пiдставi документiв (паспорта, свiдоцтва про народження, про шлюб, про розiрвання шлюбу, про змiну прiзвища, iм`я та по батьковi тощо) i з посиланням на номер i дату цих документiв. Зазначенi змiни вносяться на першiй сторiнцi (титульному аркуші) трудової книжки. Однiєю рискою закреслюється, наприклад, колишнє прiзвище або iм`я, по батьковi, дата народження i записуються новi данi з посиланням на вiдповiднi документи на внутрiшньому боцi обкладинки i завiряються пiдписом керiвника пiдприємства або спецiально уповноваженої ним особи i печаткою пiдприємства або печаткою вiддiлу кадрiв.

Слід зазначити, що на момент видачі трудової книжки заявниці у 1979 році (за місцем навчання) та у 1981 році (за першим місцем роботи) діяла «Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 № 162», відповідно до якої до застосовувались аналогічні вимоги для ведення трудових книжок (п.2.11, 2.12), які зазначені в п.2.12, п. 2.13 « Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. № 58.

Титульний аркуш вищезазначеної трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 не містить пiдпису особи, вiдповiдальної за видачу трудових книжок, а також не містить печатки пiдприємства (або печатка вiддiлу кадрiв), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до копії атестату № 9211 Алексанян, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 закінчила Технічне училище № 83 м. Баку, Азербайджан, 30 червня 1979 року, про що в її трудовій книжці зроблений відповідний запис.

Аванесова (дівоче прізвище ОСОБА_2 ) зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що заявниця ОСОБА_1 отримала першу трудову книжку на дівоче прізвище « ОСОБА_2 ».

Після реєстрації шлюбу і зміни прізвища заявниці, особа, відповідальна за видачу трудових книжок, в порушення Інструкції, видала ОСОБА_1 нову трудову книжку без печатки на титульному аркуші та підпису особи, відповідальною за видачу трудових книжок.

Таким чином, у заявниці є певні перешкоди в оформленні пенсії, оскільки трудова книжка оформлена у невідповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

З огляду на викладене, суд вважає доведеними вимоги заявника, що трудова книжка без печатки на титульному аркуші та підпису особи, відповідальною за видачу трудових книжок, належить заявниці, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Керуючись ст.ст.293-294, 315, 351-354, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_2 ), трудової книжки НОМЕР_1 без пiдпису особи, вiдповiдальної за видачу трудових книжок i печатки пiдприємства (або печатки вiддiлу кадрiв), на якому вперше заповнювалася трудова книжка, на титульному аркуші, виданої на ім`я ОСОБА_1 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення ухвалене та надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Краматорського міського суду Ю. В. Фоміна