Справа № 302/7/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Стеценка Максима Владленовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Міжгірсьського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року в частині накладення штрафу у складі судді Кривка В.П., у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 302/7/17 за позовом ПАТ КБ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Міжгірсьського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року повернуто представнику АТ «Альфа-Банк» адвокату Стеценко Максиму Владленовичу заяву про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 302/7/17 за позовом ПАТ КБ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Накладено на адвоката Стеценко Максима Владленовича штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. у доход держави.

Не погодившись із вказаною ухвалою, адвокат Стеценко М.В., який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» оскаржив дану ухвалу в апеляційному порядку в частині накладення штрафу на адвоката за зловживання процесуальними правами та просив скасувати дану ухвалу в оскаржуваній частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала суду першої інстанції в частині повернення заяви апелянтом не оскаржена, а тому у вказаній частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що 07.02.2017 року в справі № 302/7/17 було винесено рішення, яким вимоги позивача ПАТ «Альфа-Банк» задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором.

03.03.2017 року згідно супровідного листа № 302/7/17/371/17 на адресу ПАТ «Альфа-Банк» було направлено виконавчий лист по справі.

05.11.2020 року представник стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокат Стеценко М.В. звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закакарпатської області від 20.11.2020 року у задоволенні заяви представника АТ «Альфа-Банк» адвоката Стеценко М.В. про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа по справі № 302/7/17 відмовлено. Дана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

Ухвалу Міжгірського районного суду Закакарпатської області від 20.11.2020 року представник АТ «Альфа-Банк» адвокат Стеценко М.В. отримав на електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.94). Дану адресу для листування представник ОСОБА_2 зазначав у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с.79-80).

09.02.2021 року представник стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокат Стеценко М.В. повторно звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закакарпатської області від 11 лютого 2021 року повернуто представнику стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокату Стеценко М.В. заяву про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дану ухвалу від 11 лютого 2021 року адвокат Стеценко М.В. отримав 03.03.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення (а.с.104).

30.03.2021 року представник стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокат Стеценко М.В. втретє звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа у справі 302/7/17.

У зв`язку з чим, ухвалою Міжгірсьського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року повернуто представнику АТ «Альфа-Банк» адвокату Стеценко М.В. заяву про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 302/7/17 за позовом ПАТ КБ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Накладено на адвоката Стеценко М.В. штраф за зловживання процесуальними правами у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. у доход держави.

Отже, представником стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокатом Стеценко М.В. неодноразово подано до суду першої інстанції ідентична заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа з тих саме підстав, що свідчить про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до змісту ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Статтею 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

У відповідності до положень ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), перешкоджають гарантованому у п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Такі висновки містяться в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 вересня 2018 року, провадження № 61-43659ск18, справа № 552/2378/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 у справі № 199/6713/14-ц касаційний суд зазначив, що зловживання процесуальним правом є такі дії, що суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

Найпоширенішими процесуальними зловживаннями є недобросовісне неодноразове подання клопотань, заяв та скарг. Під таке процесуальне зловживання правами підпадають і дії заявника, який неодноразово звертався до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, враховуючи те, що представником стягувача АТ «Альфа-Банк» адвокатом Стеценко М.В. неодноразово подавалась до суду першої інстанції ідентична заява про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з тих саме підстав, що свідчить про зловживання представником процесуальними правами, відтак суд першої інстанції мав всі правові підстави для застосування процесуального примусу у вигляді штрафу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду в оскаржуваній частині постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 44, 143, 144, 148, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Стеценка Максима Владленовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк», залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірсьського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2021 року в частині накладення штрафу, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2021 року.

Головуючий:

Судді: