Справа № 484/4351/20
Провадження № 2/484/841/21
Рішення

іменем України

21.09.2021 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Максютенко О.А.

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.

розглянувши y порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, в м. Первомайську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 30844.19 грн., зазначивши, що між АТ КБ ПРИВАТБАНК та відповідачем 25.10.2007 року було укладено кредитний договір № б/н, де відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення кредитної заборгованості, передбаченої договором. Позивач зазначає, що станом на 11.10.2020 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 30844.19 грн., в тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту 20 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 27804.78 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3019.41грн.

Просить стягнути з останнього заборгованість за кредитом в сумі 30844.19 грн. та сплачений судовий збір.

Представник відповідача 25.05.2021 року до суду надав відзив до позову, де просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник у відзиві послався на те, що наведені в позовній заяві АТКБ «Приватбанка» доводи необгрунтовано, в матеріалах справи фактично відсутні докази того, що відповідач ознайомлювався саме Умовами та правилами, які діяли на момент підписання відповідачем заяви анкети. Позивач не надав доказів отримання відповідачем на картковий рахунок грошових коштів кредитного ліміту. Вважає, що позивач не довів обставин з приводу перевипуску банківської картки. Просив застосувати строк позовної давності.

Представник позивач до суду надав відповіді на відзив, де позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Щодо строку позовної давності, зазначив що позивач користувався кредитною карткою, неодноразово здійснював погашення заборгованості останній раз 17.12.2019 року. Позивач до суду звернувся 23.11.2020 року, тобто до впливу строку позовної давності.

03.09.2021 року ухвалою суду у відповідача витребувано докази, а саме: довідку про загальну суму отриману відповідачем кредитних коштів з жовтня 2007 року по 2020 рік та загальну суму погашеної заборгованості сплачену відповідачем, окремо по кредиту та відсоткам.

14.09.2021 року позивачем на адресу суду направлена виписка за договором б/н за період 01.01.1999-06.09.2001 року на ОСОБА_1 , яка вже є в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Дослідивши надані позивачем письмові докази та відзив відповідача, суд доходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що даний спір виник між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем з підстав зняття останнім кредитних коштів із банківської карти, отриманої згідно анкети-заяви від 25.10.2007 року.

Так, судом встановлено, що 25.10.2007 року відповідачу було відкрито картковий рахунок за кредитним договором № б/н, укладеним сторонами у формі заяви про відкриття рахунку та надання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом на картковий рахунок. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 11.10.2020 року становить 30844.19 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 20,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 27804.78 грн., заборгованість за простроченими відсотками 3019.41 грн.

Частинами 1, 2 ст. 628 ЦК України, передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Згідно розрахунку, який подано банком, заборгованість за поточним тілом кредиту відповідача складає 20 грн., а заборгованість за простроченим тілом кредиту 27804.78 грн.

Таким чином, не є зрозумілим та не з`ясовується з наданих позивачем розрахунків заборгованості, яким чином було вираховано заборгованість за простроченим тілом кредиту і чим саме вона відрізняється від заборгованості за тілом кредиту.

Таким чином, визначений АТКБ «Приватбанк» розмір заборгованості є необґрунтованим і таким, що не відповідає умовам договору.

Оскільки, позивачем не надано належних доказів заборгованості за тілом кредиту, то нарахування відсотків не можуть вважатися підтвердженими. Крім того, непогашене тіло кредиту в розмірі 20 грн. неспівмірне по відношенню до нарахованих відсотків в розмірі 3019.41 грн.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення даних позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. Оскільки позов не підлягає задоволенню, то понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору стягненню з відповідача не підлягають, що узгоджуватиметься з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,263-265,268, 274, 279 ЦПК України, суд

вирішив

в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 30844.19 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, який відраховується з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.09.2021 року.

Суддя