Справа № 585/1597/21
Номер провадження 2/585/733/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді - В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

9 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Роменського МРВ ДВС південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і просить: Зняти (припинити) арешт з частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 7126380 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про арешт, 6052/01, 29.08.3003 Роменська міська ДВС. В обґрунтування позову вказала, що під час звернення до нотаріуса з питань оформлення спадщини, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_2 , нею було виявлено, що на частину квартири АДРЕСА_2 , власником якої була її мати, накладено арешт на підставі постанови про арешт від 29.08.2003 № 6052/01-02 Роменського міського ДВС, реєстраційний номер обтяження 7126380 дата реєстрації 05.05.2008. Під час внесення відомостей про арешт нерухомого майна реєстратором невірно було зазначено по батькові мого брата замість ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_4 . З метою з`ясування обставин справи, 12.10.2020 вона звернулася до відповідача, який у відповідь на її звернення надав копію постанови АА № 191203 від 27.08.2003 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем ВДВС Роменського МРУЮ при примусовому виконанні виконавчих листів № 1-112/2000 і № 2-10/2001 виданих в 2000-2001 Роменським міськрайонним судом Сумської обл. про солідарне стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 коштів в сумі 6313,38 грн. Постановою накладено арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка оцінена в 4601 грн. Право власності її мами на вказану квартиру підтверджується договором дарування квартири укладеного між нею та ОСОБА_7 , 07.06.2005, посвідченим нотаріусом Роменського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 161. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. З метою зняття арешту вона звернулася до Роменського міськрайонного відділу ДВС з відповідною заявою. 16.02.2021 відповідачем листом № 7561 повідомлено, що на дату надання відповіді у Роменському МРВ ДВС не перебувають виконавчі документи де боржником є ОСОБА_7 тому вирішити питання про зняття арешту неможливо та рекомендовано звернутися до суду. В телефонному режимі повідомлено, що матеріали виконавчого провадження знищено за строками зберігання тож з`ясувати підстави не зняття обтяження за закінченим виконавчим провадженням немає можливості. Обтяження арештом майна, що входить до складу спадщини обмежує її законні права, які неможливо відновити в позасудовому порядку.

11 червня 2021 року, ухвалою суду провадження у справі відкрито.

29 липня 2021 року відповідач надав суду відзив в якому вказав що просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що на примусовому виконанні ВДВС перебували виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 в солідарному порядку 6313,38 грн. 27 серпня винесено постанову про арешт майна боржника, та заборонено відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 05.05.2008 року зареєстроване обтяження на відчуження квартири. Термін збереження переданих до архіву справ становить 3 роки, тому надати більш детальну інформацію не має можливості. На даний час виконавчих документів де боржником є ОСОБА_7 у відділі ДВС немає. Також зазначив, що підстави для знаття арешту державними виконавцем, як це визначено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», немає.

17 серпня 2021 року позивач надав відповідь на відзив, де зазначив що на дату вчинення договору дарування, за яким її мати отримала у власність частину квартири, державні реєстри не містили відомості щодо арешту нерухомості. 07.06.2005 її мати отримала у власність частину квартири АДРЕСА_2 за договором дарування посвідченим нотаріусом. 05.05.2008 внесені відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обтяження спірної нерухомості згідно постанови про арешт від 29.08.2003 № 6052/01-02 Роменського міського ДВС, реєстраційний номер обтяження 7126380. При цьому реєстратором невірно було зазначено по-батькові боржника замість ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_4 . Виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на частину нерухомості знищено за терміном зберігання, що не дає можливості з`ясувати суму боргу, яка залишилася. На її пропозицію погасити заборгованість представник відповідача повідомив, що виконавче провадження було зведене, кошти стягувалися з трьох боржників, тому існує велика вірогідність що борг частково сплачений, але встановити цього не можливо, оскільки виконавче провадження знищене. Неодноразові звернення до відповідача безрезультатні, погасити заборгованість вона не може. Навіть за умови погашення заборгованості виконавець технічно не зможе зняти арешт, за відсутності матеріалів виконавчого провадження.

27 серпня 2021 року підготовче провадження закінчено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та їх обґрунтування і просила задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її матір`ю в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_8 24 жовтня 1998 року одружилася і після одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_9 .

7 червня 2005 року укладено договір дарування частки квартири, сторонами якого є ОСОБА_7 - дарувальник і ОСОБА_2 обдарована. Предметом договору є належна на праві власності дарувальнику 1/3 частка квартири за АДРЕСА_2 . В п. 7 договору вказано, що під забороною (арештом) відчуження згідно з Єдиним Реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відчужувана 1/3 частка квартири не перебуває, що підтверджується довідкою нотаріуса та витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена 27 серпня 2003 року державним виконавцем Сова С.М., вбачається, що при примусовому виконанні виконавчих листів № 1-112/2000 р. і № 2-10/2001 виданого 2000-2001 рок Роменським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в солідарному порядку 6313,38 грн. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_7 що мешкає у АДРЕСА_1 і має власності 1/3 ч. вказаної квартири. Заборонено ОСОБА_7 відчуження 1/3 частка квартири за АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

З відповіді Роменського МВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції від 16 лютого 2021 року вбачається, що виконавчі документи де боржником є ОСОБА_7 на примусовому виконанні відділу не перебувають.

В інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, яка сформована 40.04.2021, вбачається що 5 травня 2008 року Роменською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження. Підставою для обтяження вказано - постанова про арешт, 6052/01-02, 29.08.2003, виконавча служба, Роменська міська ДВС.

Отже позивач вважає що між сторонами існує спір про з приводу зняття арешту з нерухомого майна. При вирішенні спору суд виходить, з положень Цивільного кодексу України, закону України «Про виконавче провадження» на які посилаються сторони.

Відповідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, що визначено ч.1 ст. 317 ЦК України.

В пункті 2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», від 3 червня 2016 року визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення . У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

За таких обставин, вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Вирішуючи позовну заяву суд вважає, що позивач ОСОБА_1 довела у встановленому порядку наявність родинних стосунків між нею та покійною ОСОБА_10 , проте не підтвердила належними і допустимими доказами ту обставину, що вона є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , оскільки жодного доказу на підтвердження прийняття спадщини позивач не надала, хоча у своєму позові посилається на норми ЦК України, які регламентують положення спадкового права. Отже позивач не довела що порушено її цивільне право

Також, позов не підлягає задоволенню і з тих підстав, що позивач звернулася з позовом до неналежного відповідача, зазначивши відповідачем відділ державної виконавчої служби, який у даному випадку мав приймати участь у справі як третя сторона.

Оскільки позивач та представник відповідача в підготовчому засіданні повідомили що вважають, що участь у справі приймають всі особи, чиїх інтересів стосується спір і сторін виконавчого провадження до участі у справі підстав залучати не має, суд розглядав позов за участю визначених сторонами осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 24 вересня 2021 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга