Справа № 466/4380/20
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.,

при секретарі Ваврин М. М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання розпорядження нечинним та визначення місця проживання дитини та зустрічної позовної заяви за позовом адвоката Шлянти Надії Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вищезазначена цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову у даній справі, а саме просить суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди матері малолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_1 в спілкуванні з дитиною, зобов`язати забезпечити матері вільний доступ до дитини у вихідні дні з 10:00 год. до 21:00 год. з метою проведення дозвілля та налагодження психоемоційного зв`язку та довірливих відносин.

Свою заяву обґрунтовує тим, що дана справа розглядається вже більше року, за весь цей період позивачу чиняться перешкоди у спілкування з дитиною, батько якого не надає позивачу ОСОБА_1 - дитину для проведення дозвілля та відпочинку разом у вихідні та святкові дні. На підставі ч.1,2 ст. 116 ЦПК України просить суд вжити заходів щодо забезпечення даного позову.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Заслухавши учасників справи, ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд вважає, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1,2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

З аналізу вищевказаних положень цивільно-процесуального законодавства слідує, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених заходів, спрямованих на реальне виконання майбутнього рішення.

Представник позивача ОСОБА_2 у заяві про забезпечення позову не зазначила жодних вагомих підстав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які вона просить застосувати у своїй заяві, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, крім того дитина не може вважатися як доказ у розумінні ч. 1,2 ст. 116 ЦПК України, а відтак правових підстав для задоволення заяви немає.

За таких, обставин вважаю, що у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Згідно ч.7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 116, 149,150,153 ЦПК України,-

постановив :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ; Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання розпорядження нечинним та визначення місця проживання дитини та зустрічної позовної заяви за позовом адвоката Шлянти Надії Романівни, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Б. Єзерський