Провадження №2/592/2204/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Гуріної А.О., представника позивача Гакаль Р.В., представника відповідача Чернишенко Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 24.02.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 18000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.12.2 Договору в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.07.2019 року має заборгованість у розмірі 41063грн.26коп., яка складається з наступного: 22374грн.75коп. заборгованість за тілом кредиту; 4071грн. 07коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0грн.00коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 11985грн.86коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 200грн.00коп. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.00коп. штраф (фіксована складова), 1931грн.58коп. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 24.02.2011 року в розмірі 41063грн.26коп. та судові витрати в сумі 1921,00грн.

У судовому засіданні представник позивача Гакаль Р.В., позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 , не визнав вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За період з 01 вересня 2015 року по 02 липня 2019 року включно, позивачем, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року і до 01 лютого 2019 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості) на загальну суму 35 847,12грн. Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. Отже, станом на 02 липня 2019 року, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в т. ч. простроченим тілом кредиту відсутня та наявна переплата: 35847,12грн. (сума доданих позивачем до тіла кредиту відсотків) «-» ((22 374,75 грн. + 4 071,07 грн.) (сума нарахованої та пред`явленої до стягнення заборгованості за тілом кредиту в тому числі простроченим тілом кредиту)) = «+9401,30грн.». Позивачем безпідставно в односторонньому порядку, було збільшено розмір погодженої сторонами на момент укладення договору річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 36,00% на рік до 43,20% на рік. Позивачем, безпідставно в односторонньому порядку, було збільшено погоджений сторонами розмір пені за несвоєчасну сплату заборгованості та встановлено і одночасно нараховано іншу пеню за прострочене зобов`язання, нараховано штраф.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав:

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 24.02.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 18000,00грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.18,19-34). Відповідачем ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.19).

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, всупереч положенням ст.ст.207,1055 ПК України та ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У анкеті-заяві, підписаній відповідачем ОСОБА_1 відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами та Правилами, Тарифами був ознайомлений та дав згоду відповідач, а також відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, умови отримання кредиту, номер виданої кредитної картки.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, непогашена заборгованість за договором б/н від 24.02.2011 року станом на 02.07.2019 року становить 41063грн.26коп., яка складається з наступного: 22374грн.75коп. заборгованість за тілом кредиту; 4071грн. 07коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, 0грн.00коп. заборгованість за нарахованими відсотками, 11985грн.86коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 200грн.00коп. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн.00коп. штраф (фіксована складова), 1931грн.58коп. штраф (процентна складова) (а.с.7-17).

Під час розгляду справи було встановлено, що вищезазначений розрахунок заборгованості складається з двох частин, а саме: за період з 24 лютого 2011 року по 31 серпня 2015 року включно та за період з 01 вересня 2015 року по 02 липня 2019 року включно.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, за період з 01 вересня 2015 року по 02 липня 2019 року включно, позивачем, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2015 року і до 01 лютого 2019 року, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту (підтверджується четвертою колонкою розрахунку заборгованості) на загальну суму 35 847,12грн.

Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами в письмовій формі не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. Отже, станом на 02 липня 2019 року, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в т. ч. простроченим тілом кредиту відсутня та наявна переплата: 35847,12грн. (сума доданих позивачем до тіла кредиту відсотків) «-» ((22 374,75 грн. + 4 071,07 грн.) (сума нарахованої та пред`явленої до стягнення заборгованості за тілом кредиту в тому числі простроченим тілом кредиту)) = «+9401,30грн.».

Тому вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, позивачем, безпідставно в односторонньому порядку, було збільшено розмір погодженої сторонами на момент укладення договору річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами, а саме з 36,00% на рік до 43,20% на рік. Отже, розрахунок позивача нарахованих і погашених за рахунок кредиту відсотків є невірним.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 24 лютого 2011 року, що є складовою договору, сторонами у письмовій формі погоджено базову відсоткову ставку 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів у році (36,00% на рік). Отже,

Крім того, згідно розрахунків заборгованості за договором №б/н від 24.02.2011 року, наданих позивачем, за період з 01.09.2015 року по 02.07.2019 року (а.с.13-17) вбачається, що витрати клієнтом кредитних коштів» за період з 01 вересня 2015 року по 02 липня 2019 року включно становлять 93324,20грн. (третя колонка розрахунку заборгованості).

З цього ж розрахунку (двадцять перша колонка розрахунку заборгованості «Сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» за період з 01 вересня 2015 року по 02 липня 2019 року включно) вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 були внесені кошти на погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.02.2011 року в сумі 118 847,12грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту є безпідставними, не підтверджені доказами.

Позивачем безпідставно в односторонньому порядку, було збільшено погоджений сторонами розмір пені за несвоєчасну сплату заборгованості та встановлено і одночасно нараховано іншу пеню за прострочене зобов`язання, нараховано штраф.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» від 24 лютого 2011 року, що є складовою договору, нараховується пеня за несвоєчасну сплату заборгованості у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30грн., в місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявністю прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50грн. і більше.

Вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочене зобов`язання не грунтуються на відповідному письмовому правочині, оскільки, сама анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» таких умов не містять, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки позивачем не доведено невиконання/неналежного виконання відповідачем основного зобов`язання (заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. простроченим тілом кредиту відсутня, заборгованість за відсотками відсутня), то і нараховувати її у позивача не було підстав.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.509, 524, 526, 536, 546, 549, 550, 611, 612 ЦК України, ст.ст.2, 12,13, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко