У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» про зобов`язання відновити електропостачання та списання заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Приватного Акціонерного Товариства «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» про зобов`язання відновити електропостачання та списання заборгованості.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.08.2021 вказану позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків, які слід усунути.

Так, позивачу було вказано на те, що в поданій позовній заяві не окреслено саме який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та яким чином передбачені шляхи їх поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України має особа, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу даного позову. Позивачем не зазначено норм процесуального права якими він керувався при зверненні до суду. Зокрема ОСОБА_1 не зазначено в порядку якого судочинства вона звертається до суду з даним позовом.

Позивачу було вказано на необхідність уточнити зміст позовних вимог, конкретизувати спосіб захисту свого порушеного права у відповідності до вимог ЦК України, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав, який не суперечить закону і який просить визначити у рішенні, сформулювати вірно, відповідно до ст. 16 ЦК України, позовні вимоги.

Окрім того в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано що, при обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що з 13.11.2013р. між Приватним Акціонерним Товариством «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» (надалі Відповідач) та ОСОБА_1 (надалі Позивач), було укладено договір на постачання електроенергії №1-2320 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, до матеріалів позовної заяви копію зазначеного договору не додано. Крім того, в підтвердження викладених в позовній заяві фактичних обставин справи ОСОБА_1 , додає до позовної заяви копії: квитанцій за серпень 2016 р.; квитанції з травня 2017р. по 2019р.; особового рахунку; заяви за червень 2021 р.; відповіді Відповідача; заперечення 17.09.2018 р. В додатку до позовної заяви позивачем, на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві додано копії документів, при дослідженні яких встановлено, що такі не завірені належним чином.

Додатково в ухвалі суду було вказано на те, за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 гривень).

Також позивачу було вказано на те, що ним не дотримано також вимог п.п. 9,10 ч.3 с. 175 ЦПК України, а саме не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

17.09.2021 від позивача по справі до суду надійшла заява на ухвалу №308/11240/21 від 27 серпня 2021 року. Так, зі змісту заяви вбачається, що вказаною заявою позивач додає до раніше поданої ним позовної заяви наступні документи: оригінал квитанції про сплату держмита; Копія договору про користування електричною енергією; оригінал Звернення до УжМРЕМ від 19.03.2019 р.; копія попередження про відключення електроенергії від 16.01.2018 р.; Копію попередження про відключення електроенергії від 14.05.2018 р.; Копію особового рахунку; Копію паспорту; Копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; Копію заяви-заперечення від 17.09.2018 р.; Копію заяви від 12.07.2021 р.; Копії розрахункових квитанцій за жовтень, серпень, вересень 2016 р.; Копії квитанцій оплати за жовтень, листопад 2016 р.; Копії розрахункової квитанції за грудень 2016 р.; Копії розрахункової квитанції за серпень 2017 р.; Копії розрахункової квитанції за листопад 2017 р.; Копія ухвали від 11.07.2017 р.

Згідно поданої заяви, позивач уточняє прохальну частину вимог, та просить зобов`язати Приватне Акціонерне Товариство «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» відновити електропостачання за адресою, АДРЕСА_1 без затримок.

У вказаній заяві позивач уточняє позовні вимоги, виклавши прохальну частину позовних вимог у новій редакції та позовної заяви в новій редакції після усунення зазначених вище недоліків надано не було, а також її копії для відповідача. Про уточнення позовних вимог лише зазначено безпосередньо у заяві про усунення недоліків.

Інші недоліки, на які було вказано судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунуто.

Таким чином з наведеного вбачається, що недоліки на які вказано в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 27.08.2021 про залишення позовної заяви без руху усунуто частково, інші недоліки на які було вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху усунуті не були. Отримана заява на виконання ухвали без руху по формі та змісту не усуває недоліки, що викладені в ухвалі суду.

Відповідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку позивач, отримавши ухвалу суду про залишення позову без руху та будучи обізнаний із встановленим судом строком для усунення недоліків позовної заяви міг, усунути вказані у ній недоліки, або скористатися своїм правом на подання клопотання про продовження вказаного строку. Клопотань про продовження такого строку не подавала.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз судової практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (справа «Мушта проти України», заява №8863/06, рішення від 18.11.2010, пункти 37-38; Справа "Golder v. The United Kingdom", заява №4451/70, рішення від 21.02.1975, пункт 38).

Суд вважає за необхідне вказати на те, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (Справа «Надточій проти України», заява № 7460/03, рішення від 15.05.2008, пункт 26; див. серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], no.39594/98, п.72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy), рішення від 28.08.1991, Серія A no. 208-B, п.33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy), рішення від 12.10.1992, Серія A no.245-C, п.26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), no.54698/00, п.28, від 08.06.2006).

Зазначені в ухвалі недоліки не є суто формальними, оскільки перешкоджають дотримання судом приписів ЦПК України.

Надання переваги будь-кому з учасників у справі у вирішенні процесуальних питань (у даному випадку щодо відкриття провадження без доданих до позовної заяви копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб) не відповідає таким засадам (принципам) судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Таким чином суд констатує, що недоліки позовної заяви на які було вказано в ухвалі від 27.08.2021 року, позивачем не усунуто.

При цьому, клопотань про продовження строку для усунення недоліків позивачем не подавалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Окрім того, право позивача на судовий захист не порушено, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення недоліків, про що вказав місцевий суд в ухвалі у даній справі, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» про зобов`язання відновити електропостачання та списання заборгованості, визнати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи,якому повнаухвала судуне булавручена удень їїпроголошення абоскладення,має правона поновленняпропущеного строкуна апеляційнеоскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош