Справа № 481/1130/21
Провадж.№ 2-з/481/18/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2021 р. Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., за участю секретаря судових засідань - Юхименко Т.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Істоміної Катерини В`ячеславівни, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 , за яким просила скасувати свідоцтво про право власності від 25 квітня 2007 року на квартиру АДРЕСА_1 , видане Новобузькою міською радою на ім`я ОСОБА_2 ; визнати в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою судді від 03 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 20.09.2021 року о 10:00 год.

20 вересня 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Істоміної К.В., до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить суд заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії щодо припинення постачання комунальних послуг до квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснити необхідні дії (подати заяву до філії Новобузького району Східного округу АТ «Миколаївобленерго») для відновлення електропостачання до квартири АДРЕСА_1 .

Вказану заяву обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Миколаївобленерго» для відключення спірної квартири (в якій позивач проживає з неповнолітньою дитиною) від електропостачання. 14 вересня 2021 року позивач вимушена була звернутись до ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вжиття заходів до ОСОБА_2 , який здійснює на неї тиск, шляхом відключення квартири від електропостачання. Також позивач намагалась вирішити дане питання безпосередньо у ПАТ «Миколаївобленерго», проте їй було відмовлено у поновленні електропостачання. Внаслідок дій ОСОБА_2 позивач вимушена тимчасово виїхати із квартири, з дитиною проживати у знайомих, що створює дуже великі незручності. Тобто не може користуватись майном, яке належить їй на праві спільної сумісної власності.

Заява про забезпечення позову передана для розгляду судді Вжещ С.І. 21.09.2021 року.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.4, 5 Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім того, судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру), зазначила, що забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається із позовної заяви та заяви про забезпечення позову, а також доданих до неї документів, між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на нерухоме майно.

Забезпечення позову, за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , стосується усунення перешкод в користуванні спірним майном, при цьому доказів такого користування позивачем суду не надано.

Так, позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, виходячи з цих даних, позивач не є користувачем спірного майна, по якому нею пред`явлений позов та по якому вона просить про забезпечення позову.

Також не надано суду доказів, що неповнолітній син сторін є користувачем вказаного майна.

Звідси, аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, судом не встановлено, підстав для такого забезпечення, зокрема, на думку суду позивачем не доведено, що не забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо припинення постачання комунальних послуг до спірного майна, яким позивач не користується, та зобов`язання здійснення дій для відновлення електропостачання до нього, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання права власності на таке майно або ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся.

Таким чином, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.149, 153, 258-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Істоміної Катерини В`ячеславівни, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 22 вересня 2021 року.

Суддя С.І.Вжещ