У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про стягнення вартості невикористаних проїзних квитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Деснянського районного суду міста Києва про стягнення вартості невикористаних проїзних квитків та моральної шкоди відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає свою адресу: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста від 06.08.2021 відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не має належних доказі щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання, за адресою яка зазначена в позовній заяві, але відповідно до паспорту громадянина України, вбачаєтся, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до Солом`янського району міста Києва.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, при відсутності документів відповідача із зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування в Деснянському районі м. Києва вищевказана заява, є не підсудною Деснянському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України, передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона підсудна.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги ч. 6 ст. 28 ЦПК України, суд вважає правильним передати справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про стягнення вартості невикористаних проїзних квитків та моральної шкоди на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, до територіальної юрисдикції якого належить розгляд вищезазначеної позовної заяви.

Керуючись статтями 27, 28, 32 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська Залізниця» про стягнення вартості невикористаних проїзних квитків та моральної шкоди - передати за підсудністю на розгляд Солом`янському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана 10.09.2021.

Суддя В.В. Бабко