Справа № 151/353/21
Провадження № 2/151/147/21
16 вересня 2021 року
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: судді Моцного В.С.
за участю секретаря Добровольської М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, в смт.Чечельник Вінницької області, цивільну справу №151/353/21 за позовною заявою Гайсинської окружної прокуратури Вінницької обласної прокуратури, в інтересах держави в особі: Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Комунального некомерційного підприємства "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -
Керівник Гайсинської окружної прокуратури Вінницької обласної прокуратури Гирба В.М. звернувся до суду в інтересах держави в особі: Бершадської міської ради Гайсинського району Вінницької області та Комунального некомерційного підприємства "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради" (далі - КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради") до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання. Вирок суду не оскаржувався і набрав законної сили 06.12.2020 року.
Вказаним судовим рішенням було встановлено, що ОСОБА_1 внаслідок своїх протиправних дій спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_2 у вигляді тупої поєднаної травми груді, живота та лівого стегна: двобічних переломів ребер з послідуючим розвитком лівобічного гемотораксу, тупої закритої травми живота - розриву селезінки з послідуючим крововиливом у черевну порожнину, відкритого перелому лівого стегна зі зміщенням уламків та забійної рани правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 92/15 від 06.07.2020, за ступенем важкості тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, а неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 91/14 від 06.07.2020, за ступенем важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я відноситься до середнього ступеня важкості, тупої закритої травми живота - розриву селезінки з послідуючою внутрішньочеревною кровотечею, яка за ступенем важкості тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжких тілесних ушкоджень та саднини на лобі, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, в результаті чого потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП "Бершадська ОЛІЛ Бершадської міської ради", а саме:
Згідно ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Прокурор Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури Г.Круковська в судове засідання не з`явилася, 16.09.2021 року подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі з підстав викладених у ньому, в разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.
Судом установлено, що вироком Чечельницького районного суду Вінницької області від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України засудженого від відбування призначеного основного покарання звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю в один рік. Вказаний вирок суду набрав законної сили 06.12.2020 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на зазначене, суд вважає, обставини щодо правових наслідків дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою є встановленими та такими, що не підлягають доказуванню у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 року N 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Відповідно до п.2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим, за відсутності будь - яких заперечень зі сторони відповідача, позов слід задовольнити в повному обсязі, а кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого стягнути на користь КНП "Бершадської ОЛІЛ Бершадської міської ради".
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню із відповідача в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 19, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Повний текст судового рішення виготовлений 20 вересня 2021 року.
Суддя В.С.Моцний