Єдиний унікальний номер 233/5451/20
Номер провадження 22-ц/804/1861/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року

м. Бахмут

справа № 233/5451/20

провадження № 22-ц/804/1861/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за актом про порушення (суддя Мартишева Т.О.), ухваленого в приміщенні суду в місті Костянтинівка Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2020 року «Донецькоблгаз» (далі ПАТ «Донецькоблгаз») звернулося до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за актом про порушення.

Позов мотивовано тим, що позивач здійснює постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я споживача ОСОБА_1 . Постачання природного газу здійснюється на підставі договору, укладеного між сторонами шляхом приєднання відповідача до публічного договору, який за своїми умовами відповідає Типовому договору постачання природного газу побутовим споживача та регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи; умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону і Кодексу ГРС; договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк.

18 листопада 2019 року за адресою проживання відповідача представниками позивача було виявлено несанкціонований газопровід, виконаний прихованим шляхом (проведена фотофіксація). Про виявлене порушення представниками позивача складено акт № 661 від 18 листопада 2019 року, а також акт про відключення від газопостачання від 18 листопада 2019 року, примірники яких направлені споживачу поштою.

Споживача було запрошено на комісію з розгляду акта про порушення № 661 на 27 листопада 2019 року до Костянтинівського УГГ.

27 листопада 2019 року акт про порушення № 661 від 18 листопада 2019 року було розглянуто комісією та за результатами розгляду нарахування по акту було вирішено зробити по граничному об`єму за несанкціоноване підключення до системи газопостачання. Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС за нормами споживання природного газу населення з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача складено акт-розрахунок за період з 18 листопада 2017 року по 18 листопада 2019 року та нараховано до сплати 71 331,31 грн. У добровільному порядку заборгованість за актом про порушення відповідачем не сплачена.

Просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за актом про порушення у розмірі 71 331,31 грн., разом із сумою трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 4015,00 грн., та сумою інфляційних нарахувань на неодержаний прибуток у розмірі 5998,40 грн., вирішити питання про судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації суму необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу у розмірі 13 520 гривень 05 копійок, три відсотки річних у розмірі 1091 гривня, інфляційні нарахування у розмірі 1414 гривень 33 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ПАТ «Донецькоблгаз» просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального та матеріального права.

Посилається на ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зазначає, що за адресою відповідача було виявлено несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, тому початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем права власності/користування на житлові приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Проте суд першої інстанції не прийняв до уваги, що у відповідача було виявлено несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів, а саме знаходження підключення у дренажному колодязі, який знаходиться на території двору , який є власністю відповідача.

Також послався статтю 625 ЦК України, постанову ВСУ від 17 жовтня 2011 року у справі №6-42цс11, від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12, від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11 та зазначає, що проценти, визначені статтею 625 ЦК України не є штрафними санкціями.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Юдкало В.В. надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в апеляційній скарзі відсутнє обґрунтування порушень судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Волобуєвою Т.В. 16 червня 1989 року за р/№ 2-1637, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 16 жовтня 1989 року р/№ 3503, кн.12 (а.с. 93-95), ОСОБА_1 є власником жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується відомостями реєстру територіальної громади (а.с. 18-19).

Згідно довідки позивача за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я споживача ОСОБА_1 ; зареєстровано 2 особи, встановлені газова поверхня 4х конфорочна, газовий водонагрівач, котел одно контурний (а.с. 14).

Відповідно до акту про порушення № 661 від 18 листопада 2019 року (а.с. 6), у житловому будинку АДРЕСА_1 за участю споживача ОСОБА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (розділ ХІ, пункт 2 (1), а саме: наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно позначки на акті № 661 від 18 листопада 2019 року о 14-00 годині мав місце виклик поліції. Акт підписаний представниками оператора ГРМ Шуваловим Р.В., ОСОБА_2 , слідчим СВ Костянтинівського відділення поліції Байтовим Д.Ю., споживачем ОСОБА_1 .

Додатком до акту про порушення є фотознімки (а.с. 6, 62-67).

Внаслідок виявленого порушення за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 проведено відключення газопостачального обладнання шляхом відключення механічним шляхом (за територією двору), про що працівниками Костянтинівського УГГ ОСОБА_3 складено відповідний акт на відключення від газопостачання споживача № 023207 від 18 листопада 2019 року.

В акті на відключення від 18 листопада 2019 року міститься позначка про відмову, а також підпис споживача (а.с. 5).

Відповідно до протоколу засідання комісії з розглядання актів про порушення при користуванні побутовим газом населенням Костянтинівського УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» від 27 листопада 2019 року (а.с. 58-60) у присутності споживача (а.с. 59 зворот) комісією вирішено: за актом правопорушення № 661 згідно п.1 гл. 3 розділ розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за несанкціонований газопровід зробити донарахування за період з 18 листопада 2017 року по 17 листопада 2019 року в сумі 108 751,36 грн. згідно акту-розрахунку по о/р 11409 (а.с. 61).

Як вбачається з додатку до протоколу засідання комісії споживачем ОСОБА_1 зазначено про незгоду із сумою донарахування (а.с.60)

Згідно довідок, складених позивачем за особовим рахунком № НОМЕР_1 позивачем зазначено, що заборгованість утворилася з грудня 2017 року у зв`язку з донарахуванням за несанкціонований газопровід, 18 листопада 2019 року був складений акт порушення (несанкціонований газопровід), 10 січня 2020 року поштою було направлено повідомлення про донарахування. Борг на 01 січня 2020 року складає 70533,62 грн.: 71331,31 грн. (за природний газ), 797,69 грн. переплати (за розподіл газу з урахуванням жовтня) згідно з наведеним позивачем розрахунком (а.с. 3). Постачання припинено 18 листопада 2019 року, акт № 023207(а.с.3,14)

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційну скаргу ПАТ « Донецькоблгаз» слід залишити без задоволення.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 81344,71 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення Кодексу газорозподільних систем споживачем ОСОБА_1 у будинку по АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження, акт про порушення № 661 від 18 листопада 2019 року складений у присутності споживача ОСОБА_4 , підписаний ним без зауважень, містить вихідні дані, необхідні для визначення обсягу не облікованого природного газу, , а рішення комісії і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості прийняті у межах повноважень комісії та відповідають приписам глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС, чинного на час виявлення факту порушення.

Разом з тим, враховуючи що Акт про порушення № 661 від 18 листопада 2019 року не містить даних про те, що несанкціонований газопровід у будинку відповідача було проведено саме прихованим шляхом, суд першої інстанції визначив заборгованість відповідно до вимог Пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС за останні шість місяців у розмірі 13520, 05 грн.

Крім того, встановивши факт несвоєчасного виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості за період травень - листопад 2019 року у розмірі 1091,00 грн., а також інфляційних нарахувань за вказаний період часу у розмірі 1414,33 грн.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини;3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу;4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини;5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом;6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм;7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку;8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг;9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період;10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу газорозподільних систем (далі ГРС) оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до положень зазначеного Кодексу несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа-підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу; несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Згідно пункту 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Відповідно до пункту 4 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

За вимогами пунктів 8, 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно пункту 1 розділу 3 глави XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

При цьому несанкціонований газопровід вважається таким, що проведений за допомогою прихованих заходів, якщо несанкціоновані заходи здійснені споживачем чи іншої особою, внаслідок яких здій снюється необліковане (або обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних заходів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Отже, відповідно до вимог Закону підставою для нарахування збитків у разі виявлення порушення є акт про порушення, якій відповідно до його форми (пункт 2) має містити детальний опис обставин та суть порушення.

Зі змісту акту № 661 від 18.11.2019 року, складеного відносно відповідача вбачається, що виявлене у нього порушення полягає у «наявності несанкціонованого газопроводу» та ознаки, що свідчать про прихований характер такого порушення акт не містить.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, Акт про порушення № 661 від 18 листопада 2019 року не містить даних про те, що з боку ОСОБА_1 несанкціонований газопровід було проведено саме прихованим шляхом.

Додатки до вказаного акту у вигляді фотознімків, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, дійсність та приналежність яких до виявленого у відповідача порушення останнім не визнається, також беззаперечно не свідчать про проведення несанкціонованого газопроводу споживачем ОСОБА_1 шляхом прихованих заходів за відсутності відображення таких обставин у самому акті про порушення.

Отже, за таких обставин, обсяг необлікованого природного газу у даному випадку має визначатися з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців), тощо.

Встановивши порушення відповідачем Кодексу газорозподільчих систем щодо несанкціонованого відбору природного газу (крадіжка газу), про що працівниками позивача було складено Акт № 661 від 18 листопада 2019 року, на підставі якого здійснено розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, суд першої інстанції, з урахуванням відсутності належних доказів на підтвердження факту проведення несанкціонованого газопроводу саме прихованим шляхом,всупереч доводів апеляційної скарги позивача, дійшов обгрунтованого висновку що розрахунок об`єму необлікованого природного газу слід здійснити за граничними об`ємами споживання природного газу, з урахуванням усіх газових пристроїв та приладів споживача за період з 18 травня 2019 року по 17 листопада 2019 року, що становить 13520, 05 грн.

Зазначений розмір необлікованого об`єму природного газу узгоджується з розарухунком ПАТ «Донецькоблгаз» (а.с. 3)

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених положень Цивільного кодексу України суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості за період травень-листопад 2019 року у розмірі 1091,00 грн., а також інфляційні нарахування за вказаний період часу у розмірі 1414,33 грн.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи за позовними вимогами ПАТ «Донецькоблагз», відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність та розмір необлікованого об`єму природного газу, а також наявність підстав для покладення на споживача обов`язку, унормованого частиною 2 статті 625 ЦК України, щодо відшкодування ПАТ «Донецькоблгаз» інфляційних втрат і 3 % річних, нарахованих на суму невиконаних грошових зобов`язань.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 374, 375, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді О.А. Мірута

О.О. Тимченко