Провадження № 2/127/2741/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розміщених на депозитних вкладах, картках для виплат та відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розміщених на депозитних вкладах, картках для виплат та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що тим, що між сторонами були укладені договори банківських вкладів (депозитів) для розміщення грошових коштів на іменних рахунках у банку на умовах та в порядку, встановлених договорами банківського вкладу, а саме:

- договір № SAMDNWFD601 (Вклад «Стандарт» строковий на 9 місяців) від 29.01.2020 року 1293,94 доларів США

- угода «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» номер 9882 від 16.03.2020 року 103408,50 грн., станом на 16.06.2021 року банком по мобільному телефону повідомлено, що «стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» не буде більше продовжуватись у зв`язку з його відміною, а кошти з процентами будуть переведені на карту виплат № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 в сумі 108818, 50 грн.;

- договір № SAMDNWFD001 (Вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці) від 23.03.2020 року 2705,76 доларів США;

- договір № SAMDNWFD601 (Вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці) від 23.03.2020 року- 23829,40 грн.;

- договір № SAMDNWFD901 «Вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців) від 03.12.2018 року - 3407,61 доларів США;

- договір № SAMDNWFD400 (Вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців) від 26.11.2018 року 2534,08 Євро;

- угода № SAMDNWFС1 від 19.06.2014 (картка для виплат Голд) № НОМЕР_4 6977,46 грн.

Згідно з довідкою ПРИВАТ24 сума грошових коштів, які розміщені на банківський рахунках та картках разом в еквіваленті в гривнях складає: 423302, 85 грн.

Позивач зазначив, що 03.04.2020 року він звернувся у Відділення Вінницької філії АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання інформації про стан його банківських вкладів (депозитів) та зняття частини грошових коштів на свої особисті потреби та отримання процентів за користування банком його грошовими коштами, відповідно до умов депозитних договорів. Проте, йому було повідомлено про блокування рахунків та обмеження доступу до них без зазначення причин. На неодноразові спроби дізнатись причини блокування, відповіді ним так і не отримано. Крім того, керівником відділення позивачу надано усну відповідь про те, що коли заблоковані банківські рахунки (вклади), то проценти на суму грошових коштів не нараховуються.

З сайту Приват24 ОСОБА_1 отримав інформацію щодо стану своїх банківських рахунків (депозитних вкладів) та нарахованих по ним відсотках, картках для виплат становить: 423302, 85 грн.

15.10.2020 року позивач звернувся до Вінницької філії акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з заявою щодо пояснення причини блокування його банківських рахунків (депозитних вкладів) та обмеження права ними розпоряджатись на власний розсуд.

16.10.2020 року позивачу зателефонували з Вінницької філії акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (за адресою Проспект Юності, 43-А, м. Вінниця, 21030) та повідомили про те, що його заяву буде розглянуто протягом місяця. Але станом на 16.11.2020 р. він так і не отримав відповіді на свою письмову заяву. Причиною відмови розблокувати його банківські рахунки (депозити) стало його звернення до суду з позовною заявою від 15.11.2020 р. (справа №127/23610/20, суддя Воробйов В.В.). Під час суду він отримав відповідь на свій лист до Приватбанку, яким було повідомлено, що банківські рахунки заблоковано, однак причини з яких було заблоковано рахунки не зазначено.

Рішенням Вінницького міського суду від 28.05.2021 р. по справі № 127/23610/20 відмовлено в задоволені позову, оскільки невірно вказаний Відповідач.

16.06.2021р. по мобільному телефону позивача повідомлено про те, що вклад «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць», номер 9882 від 16.03.2020 р. - 103408,50 грн. станом на 16.06.2021 р не буде більше продовжуватись у зв`язку з його відміною, а кошти з процентами переведені на карту для виплат - № НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 ) за договором SAMDNWF4 від 18.11.2014 за період 21.06.2021 21.06.2021) в сумі 108818,50 грн. ОСОБА_1 попросив менеджера по банківських операціях оформити гроші, які розміщені на карткі для виплат Голд, № НОМЕР_4 в сумі 6977,46 грн. на депозитний вклад на умовах отримання відсотків (процентів) по вкладу, але отримав знову відповідь, що депозити та картки заблоковані.

22.06.2021 року ОСОБА_1 на звернення до відділення Приватбанку у м. Вінниця щодо стану його рахунків отримав відповідь менеджера відділу про їх блокування.

В зв`язку з цим, ОСОБА_1 не зміг оформити на депозитні вклади грошові кошти, які знаходяться на картках для виплат (картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 ) за договором SAMDNWF4 від 18.11.2014 за період 21.06.2021 21.06.2021) в сумі 108818, 5 грн. та картці для виплат Голд, номер картки НОМЕР_4 , на якій розміщені 6977,46 грн. по яких не нараховуються проценти, так як всі депозитні вклади, картки для виплат заблоковані.

Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив про те, що вважає позов безпідставним та просив відмовити в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12.03.2020 р. до відділення "Кристал" Вінницької філії АТ КБ «Приватбанк» звернувся ОСОБА_1 (далі -Позивач) з вимогами щодо отримання спадщини після померлого сина ОСОБА_2 та надав документи, які засвідчують факт смерті: свідоцтво про смерть від 17.09.2019 р. та свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.03.2020 р. щодо права на 1/2 власності померлого ОСОБА_3 .

Вище вказані документи, а саме копії свідоцтва про смерть та свідоцтва про право на спадщину за законом було прийнято Банком та заведено в комплекси АТ КБ ПРИВАТБАНК для обробки.

Після обробки наданих документів було встановлено, що загальна сума спадку після смерті ОСОБА_2 становить сума 6834,23 доларів США, яка обліковувалася на рахунку НОМЕР_6 «Стандарт» та сума 41696,65 грн., яка складається із грошових коштів: 3508,38 грн. які обліковувалися на рахунку НОМЕР_7 «Депозит Плюс»; 27692,97 грн., які обліковувалися на картрахунку НОМЕР_8 ; 465,99 грн., які обліковувалися на рахунку НОМЕР_9 ACRPR VIRTUAL ACCOUNT.

16.03.2020 р. позивач повторно звернувся до АТ КБ ПРИВАТБАНК з приводу з`ясування суми спадку та отримання своєї частки грошових коштів, як спадкоємець.

Після обробки заявки щодо отримання спадкового майна позивачу помилково було виплачено на картку НОМЕР_10 суму 6834,23 доларів США та на картку НОМЕР_11 - суму 41696,65 грн., а саме виплачено кошти в розмірі 100% спадку замість 50% як передбачено у свідоцтві про право на спадщину за законом 1/2 власності померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» відповідачем було проведено перемовини з відповідачем та додатково спрямовано на адресу позивача лист-повідомлення щодо надмірно виплачених йому коштів у сумі 3417,11 доларів США та 20 848,32 грн. і запропоновано їх повернення.

Однак відповідач в добровільному порядку відмовився повернути надлишково отриману суму спадкового майна у розмірі 3417,11 доларів США та 20 848,32 грн.

Між сторонами були укладені договори банківських вкладів (депозитів) для розміщення грошових коштів на іменних рахунках у банку на умовах та в порядку, встановлених договорами банківського вкладу, а саме:

- договір № SAMDNWFD601 (Вклад «Стандарт» строковий на 9 місяців) від 29.01.2020 року 1293,94 доларів США;

- угода «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» номер 9882 від 16.03.2020 року 103408,50 грн., станом на 16.06.2021 року банком по мобільному телефону повідомлено, що «стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» не буде більше продовжуватись у зв`язку з його відміною, а кошти з процентами будуть переведені на карту виплат № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 в сумі 108818, 50 грн.;

- договір № SAMDNWFD001 (Вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці) від 23.03.2020 року 2705,76 доларів США;

- договір № SAMDNWFD601 (Вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці) від 23.03.2020 року- 23829,40 грн.;

- договір № SAMDNWFD901 «Вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців) від 03.12.2018 року - 3407,61 доларів США;

- договір № SAMDNWFD400 (Вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців) від 26.11.2018 року 2534,08 Євро;

- угода № SAMDNWFС1 від 19.06.2014 (картка для виплат Голд) № НОМЕР_4 6977,46 грн.

Згідно з довідкою ПРИВАТ24 сума грошових коштів, які розміщені на банківський рахунках та картках разом в еквіваленті в гривнях складає 423302, 85 грн.

Таким чином, позивач достеменно міг дізнатись всю інформацію щодо стану його рахунків за допомогою системи електронного банкінгу (інтернет-банкінгу) Приват24.

У відповідь на письмове звернення позивача в листі від 13.11.2020 р. відповідач надав письмову інформацію щодо стану його рахунків, повнота та достовірність якої також не оспорюється.

Враховуючи наведені обставини, твердження про обмеження позивача в доступі до інформації щодо його банківських рахунків є надуманими та безпідставними. Доказів обмеження позивача в праві на власний розсуд розпоряджатись грошовими коштами на рахунках (вкладах) не надано.

Посилання позивача на лист від 16.10.2020 р. як підтвердження цього факту є безпідставним, оскільки в цьому листі позивач просить надати йому інформацію про стан його депозитів (рахунків) та нарахованих по ним відсотках та про причини, з яких йому обмежили доступ до його банківських депозитів (рахунків).

Позивач не вказує про обмеження його в праві розпоряджатись його рахунками, не зазначає вимоги про виплату будь-яких коштів з цих рахунків або про намір закрити ці рахунки.

Жодних доказів обмеження в праві розпоряджатись належними йому рахунками позивач не надав, вимог позивача щодо зняття коштів з власних рахунків банк не отримував.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Пунктом 4.1 Договору №SAMDNWFD601 (вклад «Стандарт» строковий на 9 місяців (у варіанті без дострокового закриття) від 29.01.2020 р. встановлено, що дострокове повернення вкладу не передбачено.

Відповідно до п. 4.2 цього договору розірвання договору вкладу протягом 5 календарних днів з дати закінчення кожного строку вкладу вважається розірванням за строком. Протягом цього періоду проценти нараховуються та виплачуються за ставкою вкладу «до запитання» за фактичну кількість днів, що минули з дати закінчення строку вкладу. За день, коли вклад повертається клієнту, проценти не нараховуються. Всі інші розірвання вважаються достроковими.

Згідно з п. 5.1 договору у разі відсутності у Банка заяви клієнта про небажання продовжувати вклад, після закінчення строку вкладу банк має право автоматично продовжити вклад ще на один строк, зазначений в розділі «Умови вкладу» цього договору, в т.ч. через вклад «до запитання». Кошти перераховуються на вклад «до запитання» після закінчення строку вкладу, та через 3 календарні дні автоматично повертаються на той самий вклад у випадку, якщо клієнт не затребував всю суму вкладу або її частину. Новий строк вкладу починається з дати надходження коштів на депозит з вкладу «до запитання». Процентна ставка за вкладом на новий строк дорівнює ставці, яка діє в банку для знову оформлюваних вкладів такого ж найменування та строку на дату зарахування коштів на депозитний рахунок без укладення додаткових угод до договору з урахуванням умов п. 4.2 цієї заяви. Наступне продовження вкладу здійснюється в такому ж порядку. Порядок відкриття та обслуговування вкладу «до запитання» визначено в розділах Умов та Правил, що зазначені у преамбулі цієї заяви, та є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 5.2 договору, якщо банк не перерахував кошти з вкладу на вклад «до запитання» вклад автоматично продовжується ще на один строк, зазначений в розділі «Умови вкладу цього договору». Строк вкладу продовжується неодноразово, автоматично. Новий строк вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу.

Відповідно до п. 5.3 договору продовження вкладу здійснюється без оформлення додаткових угод до договору. Поточний розмір діючої процентної ставки за вкладом клієнт може дізнатися у відділенні або на сайті банку.

Відповідно до п. 7.10 договору клієнт має право звернутись до банку з питань виконання сторонами умов цього договору шляхом направлення письмового повідомлення рекомендованим листом за адресою для кореспонденції, яка зазначена у блоці реквізити банку цього договору, якщо інший спосіб звернення не передбачено Умовами та Правилами.

Відповідно до розділу «Умови вкладу» вклад «Стандарт» строковий на 9 місяців (без можливості дострокового розірвання) вклад продовжений з 01.11.2020 р. Строк дії вкладу складає 9 місяців до 01.08 2021 р.

Також, в прикінцевих положеннях договору зазначено, що позивач ознайомлений з умовами продовження вкладу і знає, що дострокове повернення вкладу не проводиться.

Позовну заяву позивач подав до суду 24.06.2021 р., тоді як строк дії вкладу (до 01.08.2021 р.) ще не сплив.

Протягом 5 календарних днів після 01.08.2021 р. заяви про небажання продовжувати вклад, як це передбачено п. 5.1, від позивача не надходило.

Відтак, вклад автоматично продовжений до 01.05.2022 р., а твердження позивача про невиконання банком умов договору банківського вкладу щодо повернення грошових вкладів зі спливом строку зберігання не відповідає умовам договору та дійсним обставинам справи.

Договір № SAMDNWFD601 (вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці (у варіанті без дострокового закриття) від 23.03.2020 р. містить ідентичні умови щодо неможливості дострокового повернення вкладу та умов його автоматичного продовження.

Відповідно до розділу «Умови вкладу» вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці (без можливості дострокового розірвання.) Вклад продовжений з 23.03.2021 р. Строк дії вкладу складає 3 місяці до 23.06.2021 р. включно.

В прикінцевих положеннях договору зазначено, що позивач ознайомлений з умовами продовження вкладу і знає, що дострокове повернення вкладу не проводиться.

Позовну заяву позивач подав до суду 24.06.2021 р., тоді як строк дії вкладу (до 23.06.2021 р. включно) ще не сплив.

Протягом 5 календарних днів після 23.06.2021 р. заяви про небажання продовжувати вклад, як це передбачено п. 5.1, від позивача не надходило.

Відтак, вклад автоматично продовжений до 23.09.2021 р., а твердження позивача про невиконання банком умов договору банківського вкладу щодо повернення грошових вкладів зі спливом строку зберігання не відповідає умовам договору та дійсним обставинам справи.

Аналогічні двом попереднім договорам умови містить і договір № SAMDNWFD601 (вклад «Стандарт» строковий на 3 місяці без дострокового закриття) від 23.03.2020 р.

Відповідно до розділу «Умови вкладу» вклад «Стандарт» строковий па 3 місяці (без можливості дострокового розірвання). Вклад продовжений з 23.03.2021 р. Строк дії вкладу складає 3 місяці до 23.06.2021 р. включно.

Також, в прикінцевих положеннях договору зазначено, що позивач ознайомлений з умовами продовження вкладу і знає, що дострокове повернення вкладу не проводиться.

Позовну заяву позивач подав до суду 24.06.2021 р., тоді як строк дії вкладу (до 23.06.2021 р. включно) ще не сплив.

Протягом 5 календарних днів після 23.06.2021 р., заяви про небажання продовжувати вклад, як це передбачено п. 5.1, від позивача не надходило.

Відтак, вклад автоматично продовжений до 23.09.2021 р., а твердження позивача про невиконання банком умов договору банківського вкладу щодо повернення грошових вкладів зі спливом строку зберігання не відповідає умовам договору та дійсним обставинам справи.

Аналогічні умови містить і договір № SAMDNWFD6901 (вклад «Стацдарт» строковий на 6 місяців без дострокового закриття) від 03.12.2018 р.

Відповідно до розділу «Умови вкладу» вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців (без можливості дострокового розірвання). Вклад продовжений з 18.06.2021 р. Строк дії вкладу складає 6 місяців до 18.12.2021 р. включно.

Також, в прикінцевих положеннях договору зазначено, що позивач ознайомлений з умовами продовження вкладу і знає, що дострокове повернення вкладу не проводиться.

Позовну заяву позивач подав до суду 24.06.2021 р., коли строк дії вкладу (до 18.12.2021 р. включно) ще не сплив.

Таким чином, вклад автоматично продовжений до 18.12.2021 р., а твердження позивача про невиконання банком умов договору банківського вкладу щодо повернення грошових вкладів зі спливом строку зберігання не відповідає умовам договору та дійсним обставинам справи.

Аналогічні умови містить також договір № SAMDNWFD400 (вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців (у варіанті без дострокового закриття) від 26.11.2018р.

Відповідно до розділу «Умови вкладу» вклад «Стандарт» строковий на 6 місяців (без можливості дострокового розірвання). Вклад продовжений з 11.06.2021 р. Строк дії вкладу складає 6 місяців до 11.12.2021 р. включно.

Також, в прикінцевих положеннях договору зазначено, що позивач ознайомлений з умовами продовження вкладу і знає, що дострокове повернення вкладу не проводиться.

Позовну заяву позивач подав до суду 274.06.2021 р., коли строк дії вкладу до 11.12.2021 р. включно ще не сплив.

Таким чином, вклад автоматично продовжений до 11.12.2021 р., а твердження позивача про невиконання банком умов договору банківського вкладу щодо повернення грошових вкладів зі спливом строку зберігання не відповідне умовам договору та дійсним обставинам справи.

Відповідно до п.1 угоди «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» від 16.03.2020 р. за цією угодою банк зобов`язується нараховувати та виплачувати проценти згідно з тарифами банку за користування коштами незнижуваного залишку на поточному рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується не здійснювати операції за залишком коштів на своєму поточному рахунку у визначеній ним сумі на умовах та в порядку, що встановлено цією угодою.

Відповідно до п. 4.2 сторони мають право достроково припинити підтримку незнижуваного залишку, повідомивши про це одна одну. У випадку дострокового скасування підтримання незнижуваного залишку з ініціативи банку, банк повідомляє клієнта письмово або через SMS і проводить нарахування та сплату процентів без зниження процентної ставки у повному обсязі за фактичний строк підтримки незнижуваного залишку.

Повідомлень позивача про бажання використати частину незнижуваного залишку, закриття рахунку або про дострокове припинення підтримки незнижуваного залишку банк не отримував.

Доказів направлення таких повідомлень в матеріалах справи відсутні.

Також не надано доказів неможливості використання коштів з процентами вкладу «Стандарт безподатковий для пенсіонерів, одержувачів зарплати та соціальних виплат на 1 місяць» після переведення їх на картку для виплат після 16.06.2021 р., а саме, не вказано, де, коли і яким чином позивач намагався скористатись цими коштами та не зміг цього зробити.

З будь-якими заявами про неможливість використання коштів на картковому рахунку НОМЕР_1 позивач до банку не звертався.

Позивачем не доведено, де, коли і за яких обставин він не зміг скористатись коштами на картковому рахунку НОМЕР_4 (угода № SAMDNWFС1 від 19.06.2014 р., картка для виплат Голд), не надано доказів звернення до банку з цього приводу, що свідчить про безпідставність позову в цій частині.

В справі Вінницького міського суду Вінницької області №127/3177/21 постановлено ухвалу від 29.03.2021 р. про забезпечення позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна і накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Суд також відмовляє у відшкодуванні моральної шкоди, оскільки між сторонами існували договірні відносини, яким не передбачено право клієнта банку на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з положеннями пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо надання банківських послуг.

Згідно із статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Правила статті 1167 ЦК України регулюють позадоговірні (деліктні) відносини.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.11. 2016 року у справі № 6-1575цс16.

З наявних в матеріалах справи доказів не передбачено відшкодування моральної шкоди за порушення договірних зобов`язань. Відсутні також підстави для відшкодування моральної шкоди з підстав, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розміщених на депозитних вкладах, картках для виплат та відшкодування моральної (немайнової) шкоди задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 1058, 1059, 1060 ЦК України, ст. ст. 55, 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів, розміщених на депозитних вкладах, картках для виплат та відшкодування моральної (немайнової) шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя