Справа № 583/2404/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 рокуОхтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

22.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час ОСОБА_3 навчається у Комунальному закладі «Харківський фаховий вищий коледж мистецтв», денне відділення, строк закінчення навчання 30.06.2022 року. Позивачка є інвалідом третьої групи, перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому не має змоги сплачувати за навчання сина, тому просить щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ј частини від усіх видів його доходу.

Процесуальні дії у справі та аргументи учасників справи.

22.07.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, визнано справу малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього, відповідачу встановлено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

16.08.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він заперечує проти задоволення позову, оскільки позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, не зазначено чи позивачка зверталася до відповідача для досудового врегулювання спору. Зазначив, що в довідці про склад сім`ї від 18.06.2021 року не вказано члена сім`ї позивача пенсіонера з власним доходом.

03.09.2021 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій зазначила, що вона проживає разом зі своєю матір`ю, яка є пенсіонеркою, однак вони ведуть різні фінансові витрати, тому вона і не зазначена в довідці, оскільки спільного бюджету не мають.

20.09.2021 року від відповідача надійшла заява в якій зазначив, що заперечує проти стягнення аліментів в розмірі ј частині та просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини від заробітку, оскільки він має на утриманні ще двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

20.09.2021 року від третьої особи надійшла заява, в якій зазначив про підтримання позову у повному обсязі.

Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумської області 07.08. 2003 року (а.с. 5).

Згідно довідки № 140 від 27.08.2021 року ОСОБА_3 є студентом третього курсу Комунального закладу «Харківський фаховий вищий коледж мистецтв», денної форми здобуття освіти з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а. с. 9).

Згідно довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради від 18.06.2021 року № 67 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно довідки Пологівського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району від 11.08.2021 року за № 258 ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: дружина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

З роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; та у п. 20 зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує те, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, самостійного заробітку не має, навчальний заклад знаходиться в іншому місті, тому необхідні витрати на проїзд та оплату житла, у зв`язку з чим позивачка одноособово утримувати сина не має змоги.

Суд також враховує, що відповідач, є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, працює в Комунальній установі Сумської обласної ради Охтирський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Позивачка є інвалідом третьої групи, отримує у зв`язку з цим отримує пенсію в розмірі 2200 грн., інших доходів не має.

Твердження відповідача про те, що в довідці про склад сім`ї від 18.06.2021 року не вказано члена сім`ї позивача пенсіонера із власним доходом, а також те, що позивачкою до позовної заяви додано копію пенсійного посвідчення, термін дії якого до 01.02.2018 року, суд не приймає до уваги, оскільки згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.01.2020 року, підтверджується, що позивачка має третю групу інвалідності, яка встановлена до 01.02.2022 року, у зв`язку з чим вона отримує пенсію (7-8,10).

Позивачка в позові просить стягувати аліменти на утримання сина, які сплачувати на її користь, але так як ОСОБА_3 є повнолітньою особою, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України необхідно аліменти стягувати на користь самої дитини, а не на користь матері дитини.

Висновок суду.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з принципів розумності, справедливості та виваженості, пропорційності, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан сторін, а також враховуючи те, що син відповідача навчається, форма навчання денна, позивачка є інвалідом третьої групи та отримує незначну допомогу, її коштів на оплату проїзду до місця навчання, проживання, харчування та інші життєві потреби йому не вистачає, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, враховуючи також рівність обов`язків батьків по утриманню дитини, крім того, враховуючи, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, які проживають разом з ним, суд приходить до висновку достатнім і справедливим стягувати аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини щомісячно від всіх видів заробітку та доходів відповідача, до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років, такий розмір буде необхідним і достатнім для утримання сина та не порушуватиме балансу інтересів сторін.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

На підставі ст.141 ЦПК України, так як позивачку було звільнено від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 76-81, 141, 247, 258,259, 264, 265, 273,273, 279, 280-284, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання сина, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 22.06.2021 року, які сплачувати на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 908 грн. на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 20.09.2021 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко