Справа № 182/2203/21
Провадження № 2/0182/1826/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Червоногригорівської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання рішення та договору оренди земельної ділянки незаконними та їх скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який уточнював (а.с.1-3,38-40), посилаючись на наступні обставини.

Рішенням виконкому Марганецької міської ради народних депутатів №196/2 від 22.04.1993 року їй - ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку площею 1000 кв. м. по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку та господарчих споруд. На підставі рішення Виконкому Марганецької міської ради від 27.05.1993 року №235/1 їй було видано дозвіл №293 на початок будівельних робіт, а саме будівництво індивідуального житлового будинку по типовому №184-24-61, літньої кухні площею 20 кв.м, сарай 20 кв.м, гараж 24 кв.м, погріб 16 кв.м, вбиральні 1,5 кв.м, літнього душу 1,5 кв.м. 19.05.1993 року головою Марганецької міської ради народних депутатів Зімненко В. на її ім`я був виданий Державний акт про право приватної власності на землю, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. 30.06.1993 року між нею та Виконкомом Марганецької міської ради було укладено договір на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв.м, літньої кухні площею 20 кв.м, сарай 20 кв. м, гараж 24 кв.м, погріб 16 кв.м, вбиральні 1,5 кв.м, літнього душу 1,5 кв.м. Після цього було розпочато будівельні роботи. В грудні 2020 року їй стало відомо, що рішенням Червоногригорівської селищної ради від 28.08.2020 р. №1471-30/VІІ було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 17,0635 га, кадастровий номер :04:003:2197 в оренду для городництва. На вказаній земельній ділянці розташована належна їй земельна ділянка по АДРЕСА_1 . Вважає рішення Червоногригорівської селищної ради від 28.08.2020 року №1471-30/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду для городництва» та укладений між відповідачами договір оренди земельної ділянки незаконними. Вказала, що підстав для передачі її земельної ділянки у державну власність не було. Її земельна ділянка не відчужувалась для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону. Жодних підстав згідно ст.140 ЗК України для припинення її права власності на земельну ділянку не існувало. Підстав для примусового припинення прав на земельну ділянку, визначених ст.143 ЗК України немає.

Вказала, що ОСОБА_2 в оренду надано земельну ділянку загальною площею 17,0635 га для городництва (код 01.07 згідно КВЦПЗ), кадастровий номер :04:003:2197 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані за межами населених пунктів Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади строком на 15 років, з оплатою орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки одиниці ріллі по Дніпропетровській області. На підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування між Червоногригорівською селищною радою та ОСОБА_2 29.09.2020 року було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 17,0635 га для городництва, кадастровий номер :04:003:2197 строком на п`ятнадцять років. У п. 2.3 Договору оренди зазначено, що земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів, що не відповідає дійсності, оскільки на частині переданої в оренду земельної ділянки знаходиться побудований нею фундамент житлового будинку. На публічній кадастровій карті визначено місце розташування земельної ділянки за кадастровим номером :04:003:2197 як територія міста Марганця, а не Дмитрівської сільської ради. Згідно кадастрової карти на належну їй земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 фактично накладена земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:2197. Вказала, що земельна ділянка, розташована за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до Генерального плану міста Марганця, який затверджений рішенням Марганецької міської ради від 27.12.2011 року відноситься до земель Марганецької міської територіальної громади, що підтверджується відповіддю від 24.02.2021 року №15/14-254 заступника міського голови Лук`яненко Р. Вважає, що Червоногригорівська селищна рада не тільки порушила її право власності на земельну ділянку, а ще й вирішила питання щодо земельної ділянки, яка відноситься до території Марганецької міської територіальної громади. ОСОБА_2 на підставі оскаржуваного рішення та договору оренди порушує її права землевласника.

На підставі викладеного просить, визнати незаконними та скасувати рішення Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 28.08.2020 року №1471-30/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду для городництва» та Договір оренди земельної ділянки загальною площею 17,0635 га., кадастровий номер :04:003:2197, укладений 29.09.2020 року між Червоногригорівською селищною радою та ОСОБА_2 , стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати

Ухвалою судді від 12.04.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с.31-32).

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі (а.с.45-46).

Ухвалою суду від 03.08.2021 року у задоволенні клопотання Червоногригорівської селищної ради про розгляд справи за участю сторін відмовлено (а.с.70).

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Копію ухвали судді від 07.06.2021 року з копією позову та додатками направлено відповідачу Червоногригорівській селищній раді Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.48,50). 26.07.2021 року до суду від відповідача Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.51-54), згідно якого відповідач просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування чого послався на наступні обставини. Територіальна юрисдикція органів місцевого самоврядування встановлюється в межах населених пунктів, які входять до складу територіальної громади. Земельна ділянка загальною площею 17,0635 га кадастровий номер :04:003:2197 сформована в процесі інвентаризації та передана у комунальну власність Червоногригорівській селищній об`єднаній територіальній громаді Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області за адміністративно-територіальною належністю, що підтверджено відомостями Державного земельного кадастру. ОСОБА_1 не представлено доказів співвідношення власної земельної ділянки площею 0,1 га до земельної ділянки комунальної власності Червоногригорівської селищної ради площею 17,0635 га кадастровий номер :04:003:2197.

Копію ухвали судді від 07.06.2021 року з копією позову та додатками направлено відповідачу ОСОБА_2 за його останнім відомим місцем реєстрації (а.с.43,48). До суду повернувся конверт, як не вручений за закінченням строку зберігання (а.с.73).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 повідомлений про розгляд справи, належним чином, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Отже, особа може скористатись не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який здатен захистити інтереси власника суб`єктивного права та припинити їх порушення на майбутнє або усунути загрозу його порушення.

Згідно положень ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів №196/2 від 22.04.1993 року виділено земельну ділянку площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку та господарчих споруд (а.с.20).

ОСОБА_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 19 травня 1993 року головою Марганецької міської ради народних депутатів В. Зимненко на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів та сесії № 175/ХІІІ-ХХІ від 20.05.1993 року, є власником земельної ділянки площею 0,1 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1 , земля передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26 (а.с.15-18). Актом від 19.05.1993 року було встановлено межі земельної ділянки загальною площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , що відводиться (передається) у власність ОСОБА_1 (а.с.19). Як вбачається з Дозволу №293 на виконання робіт (а.с.24), виконком Марганецької міської ради народних депутатів дозволив ОСОБА_1 на земельній ділянці АДРЕСА_1 на підставі рішення від 27.05.1993 року №265/1 будівництво індивідуального житлового будинку по типовому №184-24-61, літньої кухні площею 20 кв.м, сарай 20 кв. м, гараж 24 кв.м, погріб 16 кв.м, вбиральню 1,5 кв.м, літній душ 1,5 кв.м. Вказане також вбачається з Договору на будівництво жилого будинку на правах приватної власності від 30.06.1993 року, Будівельного паспорту на будівництво жилого будинку на правах приватної власності на виділеній земельній ділянці індивідуальному забудовнику ОСОБА_1 (а.с.21на звороті-23).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274201271 від 10.09.2021 року (а.с.74) відомості щодо права власності зареєстрованого за ОСОБА_1 відсутні.

Як вбачається з Наказу №4-851/15-20-СГ від 17.01.2020 року Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність (а.с.55), Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області передало Червоногригорівській селищній об`єднаній територіальній громаді (Червоногригорівській селищній раді) Нікопольського району Дніпропетровської області у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1499,7624 га на території Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту згідно з додатком до акта приймання-передачі. На використання земельних ділянок встановлено обмеження та право власності обтяжено правами інших осіб згідно з додатком до акта приймання-передачі. Право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до акта приймання-передачі, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових пав на нерухоме майно та їх обтяжень». Матеріали справи містять Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність від 17.01.2020 року (а.с.56), Додаток до Акту від 17.01.2020 року (а.с.57-66). Згідно Додатку до Акту від 17.01.2020 року (а.с.62), земельна ділянка кадастровий номер :04:003:2197 загальною площею 17,0635 га (цільове призначення 16.00 землі запасу, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку відсутні, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки відсутні) передана у власність Червоногригорівській селищній раді.

Рішенням Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 28.08.2020 року за №1471-30/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду для городництва» (а.с.6) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва на території Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади (за фактичним розміщенням на території Дмитрівської сільської ради») Дніпропетровської області, розроблений ПП «ГЕОПРОЕКТ НІКОПОЛЬ»; надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку загальною площею 17,0635 га для городництва (код 01.07. згідно КВЦПЗ), кадастровий номер :04:003:2197 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані за межами населених пунктів Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади строком на 15 років, з сплатою орендної плати в розмірі 5% (п`ять відсотків) від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області; зобов`язано ОСОБА_2 звернутись до органу державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо реєстрації права оренди; використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням, суворо дотримуватись вимог, визначених чинним земельним та природоохоронним законодавством України.

29.09.2020 року між Червоногригорівською селищною радою та ОСОБА_2 було укладено Договір оренди, згідно якого Червоногригорівська селищна рада на підставі рішення сесії №1471-30/VІІ від 28.08.2020 року надає, а ОСОБА_2 приймає у строкове платне користування земельну ділянку комунальної власності з цільовим призначенням згідно КВЦПЗ код 01.07. для городництва, кадастровий номер :04:003:2197, яка розташована на території Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.7-9). Вказане також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 226329916 від 01.10.2020 року (а.с.67-68).

Згідно п.2.1 вказаного Договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 17,0635 га, у тому числі: 17,0635 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, угіддя - рілля.

Згідно п.2.2 вказаного Договору оренди, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: відсутні, а також інші об`єкти інфраструктури: відсутні.

Згідно п.2.3 вказаного Договору оренди, земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів.

Згідно п.2.4 вказаного Договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору не визначена. Нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області станом на 28.08.2020 року становить - 30251,00 грн. за 1 га.

Згідно відповіді виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області від 24.02.2021 року (а.с.25), земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Генерального плану міста Марганця, який затверджено рішенням Марганецької міської ради від 27.12.2011 року, відноситься до земель Марганецької міської територіальної громади. Звернень від Відділу у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, з приводу адміністративної належності земельних ділянок по АДРЕСА_1 до виконавчого комітету Марганецької міської ради не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи у позивача наявний спір щодо отримання кадастрового номеру на належну їй земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,11,12-13,14).

Наявний в матеріалах справи документ (а.с.26) суд до уваги не приймає, так як він не є належним доказом, що підтверджує або спростовує обставини справи.

Згідно положень ст.140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. Питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад. Сільські, селищні, міські ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною першою ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно положень ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Згідно положень ч.ч.1-2 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки. Відмова в державній реєстрації земельної ділянки з підстав, не передбачених цією частиною, заборонена. Державний кадастровий реєстратор зазначає вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки. У разі повторного подання заяви про державну реєстрацію земельної ділянки не допускається відмова у здійсненні державної реєстрації з підстав, не зазначених у раніше наданій відмові (крім неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови, або якщо підстави для відмови у державній реєстрації виникли після попередньої відмови).

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Частиною1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, суд приходить до висновку, що учасники справи розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Частиною 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно матеріалів справи, земельна ділянка кадастровий номер :04:003:2197 загальною площею 17,0635 га передана у комунальну власність Червоногригорівській селищній раді (а.с.55-66). Рішенням Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 28.08.2020 року за №1471-30/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду для городництва» (а.с.6) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для городництва на території Червоногригорівської селищної об`єднаної територіальної громади (за фактичним розміщенням на території Дмитрівської сільської ради») Дніпропетровської області, розроблений ПП «ГЕОПРОЕКТ НІКОПОЛЬ»; надано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку загальною площею 17,0635 га для городництва (код 01.07. згідно КВЦПЗ), кадастровий номер :04:003:2197 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, які розташовані за межами населених пунктів Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади строком на 15 років, з сплатою орендної плати в розмірі 5% (п`ять відсотків) від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Дніпропетровській області; зобов`язано ОСОБА_2 звернутись до органу державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо реєстрації права оренди (а.с.6). На підставі вказаного рішення було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 17,0635 га, кадастровий номер :04:003:2197 між Червоногригорівською селищною радою та ОСОБА_2 (а.с.7-9). За заявою ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію права оренди, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 226329916 від 01.102020 року (а.с.67-68). Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 19.05.1993 року на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів та сесії № 175/ХІІІ-ХХІ від 20.05.1993 року, є власником земельної ділянки площею 0,1 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с.15-17). Доказів того, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є частиною спірної земельної ділянки кадастровий номер :04:003:2197 загальною площею 17,0635 га позивачем суду не представлено.

З огляду на зазначене, беручі до уваги те, що позивачем доказів в обґрунтування заявлених вимог щодо визнання незаконними та скасування рішення Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 28.08.2020 року №1471-30/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду для городництва» та Договору оренди земельної ділянки загальною площею 17,0635 га., кадастровий номер :04:003:2197, укладеного 29.09.2020 року між Червоногригорівською селищною радою та ОСОБА_2 суду не було представлено, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що оспорювані нею рішення Червоногригорівської селищної ради та договір оренди не відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають скасуванню - не знайшли свого підтвердження та є такими, що ґрунтуються на припущеннях. Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Враховуючи, що фактично у позивача наявний спір щодо отримання кадастрового номеру на належну їй земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на думку суду, позивачем обраний не той спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Так як позивачу відмовлено у задоволенні позову, то не підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,78,80,81,89,259,263-265,268, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Червоногригорівської селищної ради (місцезнаходження за адресою: 53283, Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Червоногригорівка, вул. Ярмарочна, буд. 33, код ЄДРПОУ - 04338434), ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визнання рішення та договору оренди земельної ділянки незаконними та їх скасування - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова