Справа № 754/1092/20 Головуючий 1 інстанція- Бабко В.В.
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 вересня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Коноваленка Євгенія Леонідовича на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 20 травня 2021 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,-

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди у розмірі 45040,28 грн.Вимоги мотивував тим, що 02 серпня 2019 року між ним та відповідачкою було укладено договір оренди житлового приміщенн, за умовами якого він передав відповідачці в оренду належну йому квартиру АДРЕСА_1 зі сплатою 15000 грн. на місяць та компенсацією комунальних платежів. За актом приймання-передачі від 02 серпня 2019 року квартира передана у користування відповідачки, яка починаючи з вересня 2019 ркоу пирпинила сплачувати щомісячну орендну плату і має заборгованість.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 20 травня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Коноваленка Є.Л.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована хибністю висновків суду про відсутність у адвоката Коноваленка Є.Л. повноважень на ведення справи, в тому числі на підпис і подання позову від імені ОСОБА_1 , оскільки адвокатом надані усі необхідні документи на підтвердження його повноважень, передбачені ч.4 ст.62 ЦПК України, зокрема договір про надання правової допомоги та ордер на ведення справи уДеснянському районному суді м.Києва. Сумніви суду щодо дійсності підпису клієнта ОСОБА_1 у договорі не можуть бути підставою для висновку про відсутність поноважень у представника на ведення справи, бо грунтуються на припущеннях та порушують принцип презумпції правочину, встановлений ст.204 ЦК України. Окрім того, оскаржувана ухвала перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя.

Відповідачка ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не

- 2 -

скористалася. Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги з додатками 30 червня 2021 року направленазгідно ч.6 ст.128 ЦПК України на офіційні електронні адреси відповідачки та її представника адвоката Райх Л.М., що стверджується повідомленням про її доставлення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коноваленко Є.Л. належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується направленими згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на їх електронні адреси судовими повістками і повідомленнями про їх доставлення, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Райх Л.М. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана судова ухвала не відповідає.

Судом встановлено, що у січні2020 року ОСОБА_1 подав до Деснянського районного суду м.Києва позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором оренди у розмірі 45040,28 грн.

Позов від імені ОСОБА_1 підписаний його представником адвокатом Коноваленком Є.В., який додав до позову оригінал ордеру на підтвердження свої повноважень на ведення справи (а.с.5).

Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 29 січня 2020 року.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що адвокат Коноваленко Є.Л., який підписав позов, не підтвердив своїх повноважень на представництво позивача та їх обсяг.

При цьому суд виходив з того, що право представляти інтереси позивача з усіма правами, які надано законом, та право подання позовної заяви, згідно ордеру серії КС № 395478 не є тотожним права підпису позовної заяви.

Також суд керувався тим, що адвокат Коноваленко Є.Л. особисто не знайомий та не бачив позивача, а всі документи, а саме: договір про надання правової допомоги б/н від 02 січня 2020 року; окреме доручення №1 до договору про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року; погодження вартості послуг (гонорару), що надається адвокатом за окремим дорученням клієнта від 02 січня 2020 року; акт № 1 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 31 січня 2020 року; акт № 2 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 25 березня 2021 року передавалися через поштові відділення.

Окрім того, суд вказав, що при аналізі підпису ОСОБА_1 у його паспорті та копії нотаріальної довіреності від 11 грудня 2019 року, з підписом в графі «клієнт» у поданих адвокатом Коноваленком Є.В. вищевказаних документах, судом встановлено невідповідність підписів, що викликає сумнів щодо належного представництва адвокатом Коноваленком Є.Л. позивача.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, які зроблені з

- 3 -

порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необгрунтованої ухвали.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а оригінали вказаних документів, або їх належно засвідчені копії приєднуються до матеріалів справи (частини 4 і 6 ст.62 ЦПК України).

За приписами ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно п.11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12 квітня 2019 року № 36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Серед інших реквізитів ордер має містити обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги (підпункт 12.8 п.12 Положення).

Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (п.15 Положення).

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви на підтвердження своїх повноважень адвокатом Коноваленком Є.Л. додано виданий ним оригінал ордера серії КС № 395478 від 27 січня 2020 року, який за формою та змістом відповідає вимогам закону, в тому числі містить посилання на договір про надання правової допомоги та підпис адвоката (а.с.5).

За таких обставин, представник позивача адвокат Коноваленко Є.Л., підписуючи та подаючи до суду позов від імені ОСОБА_1 діяв у передбачений законом спосіб та у межах наданих йому повноважень, що виключає застосування до п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України і залишення позову без розгляду.

Висновки суду про те, що адвокат Коноваленко Є.Л. не підтвердив обсяг своїх повноважень суперечать положенням частин 1 та 2 ст.64 ЦПК України, згідно яких представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, а обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, за загальним правилом повноважний представник має право на вчинення всього обсягу процесуальних дій від імені довірителя за відсутності обмежень. Виданий адвокатом Коноваленком Є.Л. ордер не містить будь-яких обмежень, в тому числі обмежень щодо підпису позовної заяви представником, що у свою чергу спростовує висновки суду про непідтвердження обсягу повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 635/4480/14-ц, де Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду

- 4 -

зазначив, що обмеження повноважень адвоката в ордері зазначаються тільки тоді, коли вони встановлені договором про надання правової допомоги. Відсутність в ордері відмітки про обмеження означає їхню відсутність.

Це ж стосується посилань суду на те, що право представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії КС № 395478 не є тотожним праву підпису позовної заяви, які є надуманими та безпідставними. Як вище вказувалося наявність повноважень надає представнику право вчиняти будь-які процесуальні дії.

Посилання суду на те, що адвокат Коноваленко Є.Л. особисто не знайомий та не бачив позивача, а договір про надання правової допомоги від 02 січня 2020 року передавався через поштове відділення не є підставою для залишення позову без розгляду, оскільки не спростовують наявність у адвоката Коноваленка Є.Л. повноважень на веденння справи. Відхиляючи дані доводи, колегія суддів враховує, що ордер є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката, а надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером Цивільний процесуальний кодекс України не вимагає.

Такого висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 320/5420/18.

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними намагання суду обгрунтувати наявність підстав для залишення позову без розгляду посиланням на невідповідність підписів ОСОБА_1 у його паспорті, копії нотаріальної довіреності від 11 грудня 2019 року, з підписом в графі «клієнт» у поданих адвокатом Коноваленком Є.В. документах.

По-перше, такі висновки суду грунтуються на припущеннях, що суперечить принципу законності і обгрунтованості судового рішення.

По-друге, питання ідентифікації підпису фізичної особи потребує спеціальних знань і вирішується експертом (спеціалістом), суд не є компетентним органом з питання ідентифікації підпису.

І по-третє, колегія суддів звертає увагу, щовідповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (п.15 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги. Зазначення в ордені недостовірних даних може бути підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності (ст.34 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Окрім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст.4001 КК України).

Обставини щодо внесення адвокатом Коноваленком Є.Л. недостовірних даних до ордеру не були предметом перевірки компетентними органами, висновок яких з цього приводу відсутній.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував і постановив необгрунтовану ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає до скасування, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

- 5 -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Коноваленка Євгенія Леонідовича задоволити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 20 травня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: