Справа № 346/2014/21
Провадження № 2/346/1130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н. В.

з участю: секретаря: Гайової Г. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що він є власником 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час у нього виникла необхідність розпорядитись власним майном, однак 17.09.2010 р. за номером обтяження 10258565 на підставі постанови № В-7 від 17.09.2010 р., винесеної Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є відповідач Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладено арешт на все майно, у тому числі нерухоме майно. Зазначає, що даний арешт накладено в порядку виконання рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20.04.2010 р. у справі № 2-2945/10, яким з нього стягнуто на користь ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», суму виплаченого страхового відшкодування. Зазначає, що на даний час виконавче провадження відносно нього закінчене і відсутні відкриті стосовно нього виконавчі провадження. Однак, оскільки арешт не знятий, він позбавлений можливості розпоряджатись належним йому майном. Просить суд скасувати арешт на все майно у тому числі на нерухоме майно внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 17.09.2010 року за номером обтяження 10258565, на підставі постанови № В-7/736 від 17.09.2010 року, винесеної Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції (правонаступник якого Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідогмлялись про дату та час розгляду справи. Від відповідача ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача ОСОБА_2 підтвердив, що зобов`язання позивача перед відповідачем за наведеним рішенням суду виконано в повному обсязі і відповідач не заперечує проти скасування арешту на все майно, накладеного 17.09.2010 року за номером обтяження 10258565, на підставі постанови № В-7/736 від 17.09.2010 року. Розгляд справи просив провести без участі представника ПАТ НАСК «Оранта».

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6-7). На все майно, що належить ОСОБА_1 , 17.09.2010 р. за номером обтяження 10258565 на підставі постанови № В-7 від 17.09.2010 р., винесеної Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції, правонаступником якого є відповідач Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), накладено арешт. Згідно довідки та відзиву на позову заяву ОСОБА_1 в повному обсязі виконав регресне зобов`язання та ПАТ НАСК «Оранта», претензій до ОСОБА_1 не має (а. с. 29, 33).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Непорушність права власності регулюється ст. 321 Цивільного кодексу України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ч. 1,2ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ч. 1ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 40 вищезазначеного закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.1,2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги (ст. 527 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Водночас, згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, у зв`язку з фактичним повним виконання зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ НАСК «Оранта», необхідність в накладенні арешту на його майно відпала. Чинний арешт порушує його права, а отже підлягає скасуванню.

Тому позов слід задовольнити та слід скасувати арешт на все майно у тому числі на нерухоме майно внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 17.09.2010 року за номером обтяження 10258565, на підставі постанови № В-7/736 від 17.09.2010 року, винесеної Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції (правонаступник якого Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На підставі 328, 392, 526, 527, 589, 599, ЦК України та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на все майно у тому числі на нерухоме майно внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 17.09.2010 року за номером обтяження 10258565, на підставі постанови № В-7/736 від 17.09.2010 року, винесеної Другим Приморським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції (правонаступник якого Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 27.09.2021 року.

Суддя Махно Н. В.