2-о/571/27/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

в особі судді Верзун О.П.

при секретарі Качановській О.Ф.

за участі заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в :

В Рокитнівський районний суд з заявою про видачу обмежувального припису звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник повністю підтримала подану нею заяву про видачу обмежувального припису, просила суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та видати обмежувальний припис стосовно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити перебувати у місці спільного проживання ( перебування) з постраждалою особою за адресою АДРЕСА_1 ; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

Заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявник пояснила, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано судом, проте, вони продовжують проживати у спільно збудованому будинку, спільного доглядають худобу. За домовленістю вона та двоє молодших дітей проживають в одній кімнаті, а колишній чоловік - в іншій, четверо старших дітей проживають у дитячій кімнаті. Проте, він вважає будинок своїм власним, а розділити майно не можуть через відсутність коштів, хоча є технічна можливість розподілу будинку та поставити інші вхідні двері, щоб з ним не зустрічатися. Чоловік не працює, офіційно здійснював догляд за дитиною з інвалідністю, а вона отримували соціальні кошти у розмірі 11 тис грн. Конфлікти виникають на грунті того, що ОСОБА_2 вважає її винуватицею у їх розлученні, звинувачує її в тому, що вона не готує йому їсти, не пере його одяг. З цього приводу він скаржиться до поліції, були неодноразові і її звернення, про хід розгляду яких їй відомо із наданої на її запит відповіді. Їй відомо, що відносно ОСОБА_2 складено один протокол за вчинення домашнього насильства та накладено стягнення у виді громадських робіт. Також їй відомо, що вказані роботи ним відбуто. З будинку він її не вигонить, проте не дозволяє, щоб до неї приходили її рідня. У серпні цього року мав місце останній конфлікт через те, що він не дозволяв їй зачинитися та не пускав її матір. Виникла необхідність зачиняти двері у зв`язку з тим, що часто щось шукає в шафах, забирає документи, які вона потім не зможе знайти. Фізичну силу не застосує, однак звинувачує її в тому, що вона про нього погано відзивається, щось погане розповідає, кричить на неї. З приводу останнього конфлікту заявниця змушена звернутись за юридичною допомогою та даною заявою.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, як вбачається з повідомлення ОСОБА_2 через те, що він змушений доглядати за дітьми, в той час, як ОСОБА_1 з іншою дитиною поїхали в м. Рівне. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Судом встановлено, що заявник по справі та заінтересована особа являються колишнім подружжям та проживають спільно за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Згідно пояснень заявниці та поданих письмових доказів вбачається що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу виникають сварки, непорозуміння та конфліктні ситуації, які виникають на ґрунті особистих неприязних стосунків один до одного.

З дослідженої в судовому засіданні постанови Рокитнівського районного суду від 06.03.2020 року ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2КУпАП: до останнього було засновано адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Заявниця стверджує, що вказані роботи він відбував. Після цього, впродовж останніх двох років ОСОБА_2 не застосовує до неї фізичне насильство та не вигонить з будинку, але різного роду сварки між ними продовжують існувати через неприязні відносини, що між ними продовжують існувати.

Вказані обставини підтверджуються письмовим повідомленням про результати розгляду звернень заявниці до органів поліції протягом 2018 по 2021 роки за вих. № 8079/207/01/2021 від 01.09.2021 року. Як вбачається із зазначеного повідомлення Упродовж періоду з 01.01. 2018 року по 01.09.2021 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП за фактом лише одного звернення. Вказана інформація підтверджується здобутою судом на запит суду повідомленням вх. № 3995 від 13.09.2021 року, згідно з якого до Рокитнівського районного суду 06.03.2020 року надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт. Інші матеріали відносно вказаної особи до суду не надходили.

Відповідно до положень ст.39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Оскільки ОСОБА_2 відбув застосоване до нього адміністративне стягнення у повному обсязі, що підтверджується повідомленням Рокитнівського РСФДУ «Центр пробації» у Рівненській області,- він, у відповідності до положень ст.39 КУпАП вважається таким, що не піддавався адміністративному стягненню.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.350 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що протягом тривалого часу між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникають сварки, непорозуміння та конфліктні ситуації на ґрунті особистих неприязних стосунків один до одного, однак заявник не подав суду письмових підтверджуючих доказів що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, будь-яких інших доказів, що підтверджували б наявність цих обставин, а також достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою ОСОБА_2 відносно заявниці ОСОБА_1 , настання наслідків вчинення домашнього насильства судом не здобуто, тому суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141,263,265,293,350-5,350-6,350-8 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рокитнівський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 від 08.04.2008 року, РНОККП -

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 від 23.04.2012 року, РНОКПП- НОМЕР_3 .

Повне рішення виготовлено: 17.09.2021.

Суддя :