ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2127/18 Номер провадження 22-ц/814/1962/21Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Кузнєцової О.Ю.,

секретаря Міщенко Я.О.,

за участі: представників : позивача адвоката Старікової Н.О., відповідача адвокатів Тищенка С.В., Близнюка І.В., третьої особи адвоката Колоди Л.В.,

розглянувши в м. Полтаві в режимі відеоконференції з Кременчуцьким районним судом Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, - про визнання недійсним заповіту

за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Колотієвського О.О. у м. Кременчук,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду із вказаним позов. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після смерті якого, вона дізналася, що 15 травня 2018 року батьком було складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою Олександром Вікторовичем, відповідно до якого все своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_2 . Вважає, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Просила визнати недійсним, складений від імен ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу Ганночкою Олександром Вікторовичем 15 травня 2018 року за реєстраційним номером 977.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою Олександром Вікторовичем від 15 травня 2018 року, реєстраційний номер 977.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що оспорюваний заповіт було посвідчено нотаріусом поза межами свого нотаріального округу, що дає підстави для визнання його недійсним.

Рішення оскаржив приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що законодавство України не мстить прямої норми права, за якою вчинення нотаріусом нотаріальної дії поза межами нотаріального округу є безумовною підставою для визнання такої нотаріальної дії недійсною, а тому таке порушення є лише підставою для дисциплінарної відповідальності нотаріуса і не впливає на дійсність нотаріальної дії.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила задовольнити апеляційну скаргу нотаріуса.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

За життя - 15 травня 2018 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., про те, що все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати ОСОБА_3 на час смерті він заповідав своїй дружині ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що заповідач хворів на його особисте прохання та його дорученням, в його присутності та в присутності нотаріуса та свідків, текст заповіту підписано ОСОБА_4

ОСОБА_1 вважає, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що Приватний нотаріус Ганночка О.В. є нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу. В останньому абзаці посвідчувального напису зазначено: «У зв`язку з хворобою заповідача, заповіт складено та посвідчено за адресою: АДРЕСА_1 », отже нотаріальна дія вчинена у Кременчуцькому районі тобто поза межами міського нотаріального округу. У зв`язку з вказаним, районний суд прийшов до висновку про недоцільність надавати обґрунтування іншим обставинам, які викладені у позові, оскільки встановлення судом порушення порядку посвідчення заповіту, в даному випадку за межами нотаріального округу, є самостійною та достатньою підставою для визнання заповіту недійсним.

Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком районного суду.

У ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини третьої ст.203 ЦК Укрїни волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені ст.215 ЦК Укрїни.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено,що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у ч.3 ст.203 цього Кодексу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким,що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша ст.12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині першій ст.89 цього ж Кодексу визначено, що суд оцінює доказиза своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

По справі встановлено, що 15 травня 2018 року ОСОБА_3 склав заповіт.

Суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Висновки суду першої інстанції щодо недійсності заповіту з підстав його посвідчення поза межами нотаріального округу приватного нотаріуса Кременчуцького нотаріального округу Ганночки О.В., оцінюються колегією суддів з огляду на те, що норми чинного законодавства України не передбачають заборони особі звернутися до будь-якого нотаріуса з метою вчинення нотаріальної дії - посвідчення заповіту.

Положення ст.13-1 Закону України «Про нотаріат» містять вимоги до місця вчинення нотаріальної дії, але не встановлюють наслідків порушення цих вимог, а саме позбавлення чинності заповіту шляхом визнання його недійсності.

Більш того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 522/9893/17 зазначено, що колегія суддів для вирішення подібної категорії спорів вважає за необхідне відступити від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2цс13 від 20 лютого 2013 року, на яке посилався суд в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Олександра Вікторовича задовольнити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2020 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити з задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.09.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. Ю. Кузнєцова