233 № 233/1770/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23 вересня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.,
за участю секретаря судового засідання Штреккер В.О.,
представника позивача Різниченко О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Ф.Г. Щедрий Лан» про визнання недійсним договору оренди землі та припинення права оренди,-
ПрАТ «АПК-Інвест» наразі не має змоги виконати вказане рішення суду та внести запис про право оренди щодо спірної земельної ділянки до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки позивачу стало відомо про наявність договору оренду землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан», речове право за яким зареєстровано 02.10.2020 р. Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області всупереч того, що право оренди спірної земельної ділянки було визнано за ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі рішення суду. Крім того, згідно з відомостями, що містить Публічна кадастрова карта, 02 лютого 2021 року новим власником спірної земельної ділянки стала ОСОБА_2 .
Представник позивача Різниченко О.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзиви на позов не надали.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 23.09.2021 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав.
Вказаним рішенням суду було встановлено, що 01 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «АПК- Інвест» було укладено Договір оренди земельної частки (паю) (далі - Договір), відповідно до п. п. 1.1, 2.2, 2.3 якого орендодавець ОСОБА_1 передає, а орендар приймає у володіння та користування (оренду) земельну частку (пай), яка належить ОСОБА_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ДН №173658 від 30 серпня 1996 року, розміром 4,78 умовних кадастрових га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, терміном на 20 років.
Сторони узгодили розмір орендної плати - 4823,53 грн та її виплату два рази на рік червень - грудень поточного року (п. 2.2 Договору).
Відповідно до п.3.1. Договору, ОСОБА_1 зобов`язалася протягом п`яти робочих днів з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку письмово повідомити про це орендаря.
Пунктом 2.3. Договору встановлено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди переукладається Сторонами за Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством України.
Згідно з позначкою у Договорі, його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської с/р за №1120 від 01 серпня 2013 року за підписом посадової особи ОСОБА_4 , скріплено печаткою Миколайпільської с/р, що відповідає Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 року № 119.
01 квітня 2013 року сторонами підписано Акт приймання - передачі земельної частки (паю) відповідно до умов укладеного договору оренди від 01.04.2013.
Рішенням Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 21.10.2019 № УП/49-5, ОСОБА_1 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення між земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку з заміною сертифікатів (серія ДН № 0173658) на право на земельну частку (пай) на правовстановлюючий документ на земельну ділянку із земель КСП «Дружківський», орієнтовною площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

Рішенням Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 07.02.2020 № УП/52-3, надано у власність та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку кадастровий номер :40:000:0068, загальною площею 4,6720 га, з них рілля - 406720 га ОСОБА_1 , яка виявила бажання вийти з членів КСП «Дружківський» Миколайпільської сільської ради.

24 лютого 2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :40:000:0068 площею 4,6720 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

02.03.2020 ОСОБА_1 повідомила ПрАТ «АПК - Інвест» про виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), а також про те, що у подальшому бажає розпоряджатися нею на свій власний розсуд. Тому просила повернути земельну ділянку згідно із п. 3.1 Договору оренди земельної частки (паю), а також утриматися від дій, які б перешкоджали їй використовувати належну їй земельну ділянку за цільовим призначенням.

Листами № 349 від 18.03.2020, № 373 від 24.03.2020 ПрАТ «АПК- Інвест» повідомило ОСОБА_1 про те, що не погоджується з її позицією щодо відсутності правових підстав для переукладення договору оренди земельної частки (паю) на договір оренди земельної ділянки та наголосило на наявності зобов`язання ОСОБА_1 переукласти з ПрАТ «АПК- Інвест» договір оренди земельної ділянки, виділеної на підставі сертифікату на право на земельну ділянку серії ДН № 0173658.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, що 02 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 , власником земельної ділянки з кадастровим номер :40:000:0068, та Ф.Г. «Ф.Г. Щедрий Лан»., з іншої сторони, укладено договір оренду землі, згідно із яким орендодавець надає, а орендатор приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий номер :40:000:0068, загальною площею 4,672, строком користування 10 років до 03 жовтня 2030 року.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 246763771 від 03.03.2021 право оренди ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068, площею 4,672, було зареєстровано 02 жовтня 2020 року, номер запису 38529855.

Крім того, судом встановлено, що право власності на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення на підставі договору міни від 02.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської області Бондаренком О.І., було зареєстроване за ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 року № 1529/99 постановлено, що у ході реалізації положень цього Указу, інших актів Президента України щодо реформування колективних сільськогосподарських підприємств та створення приватних (приватно-орендних) сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, які засновуються на приватній власності, а також під час укладення договорів оренди земельних часток (паїв) слід виходити з того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою.

Відповідно до п.17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно з розділом ІХ Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Статтями 31 та 32 вказаного Закону передбачені підстави припинення договору оренди землі, в тому числі, шляхом його розірвання, а саме: договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Судом не встановлено наявність підстав, передбачених статтями 31, 32 ЗУ «Про оренду землі» для припинення договору оренди земельної частки (паю) від 01.04.2013 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 . Разом з тим, чинним законодавством передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Зміна статусу предмета оренди та орендодавця, недійсність сертифіката на право на земельну частку (пай) після виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю не передбачені ЗУ «Про оренду землі» як самостійні підстави для припинення договору оренди, а є підставою для його переукладання на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін, що передбачено розділом ІХ Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі».

З наведених норм права вбачається, що зважаючи на тривалість процесу реформування аграрного сектора економіки, розділом ІХ Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі» закладено принцип сталого землекористування, який, в тому числі, полягає у рівному захисті прав орендаря та орендодавця земельних часток (паїв), а в подальшому, земельних ділянок, виділених в натурі та переданих у власність, що обумовлено специфікою використання об`єкту договору оренди - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема, великими витратами для здійснення сільськогосподарського виробництва, його ризиковістю, тривалими строками отримання прибутку, великою значимістю для держави аграрного виробництва.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Проте у спірних правовідносинах зміна меж земельної ділянки в розумінні ч. 12 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» не відбулась, разом з тим, відбулась трансформація права на земельну частку (пай) власника сертифіката на право власності на земельну ділянку, виділену в натурі, а розмір земельної частки (паю) було визначено в умовних кадастрових гектарах без визначення земельної ділянки в натурі.

Пунктом 2.3 договору оренди земельної частки (паю), укладеного 01 квітня 2013 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 передбачено, що у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), договір оренди землі переукладається відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін, що узгоджується з Перехідними положеннями Закону України «Про оренду землі», правовою позицією, висловленою в п. п. 72, 73 постанови Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19, згідно з якою виділення земельної ділянки в натурі та набуття права власності на неї жодною мірою не впливає на дійсність договору оренди земельної частки (паю) та не перешкоджає виконанню цього договору. Виділення земельної ділянки в натурі також не може бути обставиною, що є підставою для розірвання договору відповідно до статей 651, 652 ЦК України, зокрема, "істотною зміною обставин". Виділення земельної ділянки в натурі не лише не обумовлена причинами, які заінтересована сторона (орендодавець) не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості і обачності (пункт 2 частини другої статті 652 ЦК України), а є прямим наслідком свідомих дій цієї сторони. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце лише після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або в судовому порядку з визначених законом підстав. Отже, при вирішенні спірних правовідносин щодо переукладення або розірвання договору оренди земельної частки (паю) судам слід враховувати, що зміна статусу земельної ділянки чи її власника не має наслідком автоматичного припинення договору, крім випадків, коли це передбачено самим договором.

Слід також зазначити, що норма права, викладена в п. 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), форма якого затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №5 від 17 січня 2000 року, відповідно до якої у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства, є відсильною, але, як зазначалось раніше, чинним законодавством не передбачена як самостійна підстава для припинення договору оренди зміна статусу предмета оренди та сторін та / або недійсність сертифіката на право на земельну частку (пай) після виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що договір оренди земельної частки (паю), укладений 01 квітня 2013 року між ПрАТ «АКП-Інвест» та ОСОБА_1 , не було припинено або розірвано на час укладення 02 жовтня 2020 року договору між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068, виділеної в натурі на підставі відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай), яка була предметом вищевказаного договору.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що право оренди земельної частки (паю) ПрАТ «АПК-Інвест» без достатньої правової підстави було порушено її первісним власником ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан», які уклали 02.10.2020 договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068 площею 4,6720 га (рілля), а також про те, що право оренди ПрАТ «АПК-Інвест» без достатньої правової підстави не визнається новим власником спірної земельної ділянки ОСОБА_2 , яка одночасно з набуттям права власності також набула прав та обов`язків орендодавця за договором оренди земельної частки (паю) від 01.04.2013, укладеним між ОСОБА_1 та ПрАТ «АПК-Інвест».

Статтею 16 ЦК України гарантується право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068 площею 4,6720 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г Щедрий Лан», суперечить вимогам вищенаведених актів цивільного законодавства, вказаний правочин має бути визнаний недійсним. А отже, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в цій частині та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068 площею 4,672 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г Щедрий Лан», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 38529855.

Відповідно до абз. 1 - 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки судом визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068, площею 4,672 га, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г Щедрий Лан» 02 жовтня 2020 року, суд дійшов висновку про необхідність припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068, площею 4,672 га, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38529855 на підставі договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Ф.Г Щедрий Лан» 02 жовтня 2020 року.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» на користь ПрАТ «АПК-Інвест» необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 6810,00 грн, що відповідає сумі 2270,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264 - 265, 268, 273, 280 - 282, 289, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Ф.Г. Щедрий Лан» про визнання недійсним договору оренди землі та припинення права оренди - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068, площею 4,672 га, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Ф.Г. Щедрий Лан» 02 жовтня 2020 року, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області 02 жовтня 2020 року за № 38529855.

Припинити право оренди Фермерського господарства «Ф.Г. Щедрий Лан» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :40:000:0068 площею 4,672 га, зареєстроване 02 жовтня 2020 року Костянтинівською районною державною адміністрацією Донецької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38529855 на підставі договору оренди землі, укладеного 02 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Ф.Г. Щедрий Лан».

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фермерського господарства «Ф.Г. Щедрий Лан» на користь Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2270 (двох тисяч двохсот сімдесяти) гривень 00 копійок з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами ЦПК України, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Дата складення повного рішення суду - 27 вересня 2021 року.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест», місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, 1-а, ; відповідачі: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , Фермерське господарство «Ф.Г. Щедрий Лан», місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вул. Горбатова, буд. 4, кв. 2, .

Суддя