РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/9737/21

Провадження № 2-о/293/38/2021

23 вересня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника Мартинюка Д.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Черняхів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи: приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіни Наталії Володимирівни про встановлення факту постійного проживання

ВСТАНОВИВ:

27.07.2021 ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду м.Житомира з заявою, в якій просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира Перекурки І.Г. від 28.07.2021 вказану справу передано за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження на 09 год. 30 хв. 23.09.2021 (а.с.23).

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що її бабуся ОСОБА_3 після продажу свого будинку АДРЕСА_1 постійно проживала разом з нею в АДРЕСА_2 без реєстрації. ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла. В свідоцтві про смерть місце смерті вказано с.Вільськ, Черняхівського району Житомирської області, де бабуся мала земельну ділянку та садовий будинок НОМЕР_3 в садівничому товаристві «Вільське». Заявниця є єдиною спадкоємицею після смерті баби за законом. 09.06.2021 вона звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н.В. для оформлення спадщини за законом, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки заявниця постійно проживала разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, то вважає себе такою, що прийняла спадщину у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак не має змоги підтвердити документально факт постійного проживання зі своєю померлою бабусею ОСОБА_3 . В зв`язку з цим просить суд встановити даний факт в судовому порядку.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мартинюк Д.В. в судовому засіданні уточнили заяву та просили встановити факт постійного проживання заявниці з померлою ОСОБА_3 . Викладені обставини в позовній заяві підтвердили, з посиланням на відповідні докази, що містяться в матеріалах справи.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіна Н.В. в судове засідання не з`явилась, причини неявки до суду не повідомила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_3 з онукою ОСОБА_1 . Вказав, що він є чоловіком ОСОБА_1 . Вони проживають разом з 2012 року. Бабуся ОСОБА_3 постійно проживала разом з ними в квартирі в м.Житомирі без реєстрації, отримувала пенсію в м.Житомирі, а в літній період вона проживала в дачному будиночку в с.Вільськ, Черняхівського району, вирощувала городину, куди він її відвозив на початку літа щороку та забирав додому на осінньо-зимовий період.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою заявниці ОСОБА_1 , проживає в одному будинку з нею, в квартирі НОМЕР_4 на першому поверсі, а заявниця на п`ятому. Вказала , що проживає за вказаною адресою з 2001 року і їй відомо, що разом з ОСОБА_1 десь з 2013 по 2017 роки постійно проживала її бабуся ОСОБА_3 . До своєї бабусі її сусідка ОСОБА_1 та її члени сім"ї ставились дуже гарно, доглядали та піклувалися постійно про неї. Відомо, що інколи ОСОБА_3 відвозив чоловік ОСОБА_1 влітку на дачу у с. Вільськ, де вона у 2017 році померла.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 23.12.1997 вона була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 19.09.2003. 28.04.2007 вона знята з реєстрації за вказаною адресою (а.с.4).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 02.06.2017 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області (а.с.5).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65108886 від 09.06.2021 спадкової справи №67794041 від 09.06.2021 та інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65108766 від 09.06.2021 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена 09.06.2021 та свідоцтва про право на спадщину після її смерті не видавались (а.с.6,7).

Згідно довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н.В. від 09.06.2021 №248/02-14 ОСОБА_1 дійсно є спадкоємицею за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Інформація про інших спадкоємців у спадковій справі відсутня (а.с.9).

З довідки КП «Виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №14» від 07.03.2015 №762, виданої ОСОБА_3 , вбачається, що остання дійсно проживала в АДРЕСА_2 без реєстрації (а.с.10). Зі слів заявниці вказана довідка була видана її бабусі для того, щоб отримувати пенсію за місцем проживання.

Згідно довідки №01/07 від 05.07.2021 садівничого товариства «Вільське», виданої ОСОБА_3 встановлено, що вона з березня 2009 по травень 2017 року була членом Обслуговуючого кооперативу Садівниче товариство «Вільське» (а.с.11).

Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.06.2021 приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н.В. вказує на те, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,06 га та садовий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її баби ОСОБА_3 з тих підстав, що спадкоємиця протягом шести місяців з дня смерті не подала заяву про прийняття спадщини. В даній постанові вказано, що ОСОБА_1 є внучкою померлої ОСОБА_3 , син якої (батько заявниці) - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Процесуальним законом з даного приводу визначено наступне.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.ст.29, 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено показами свідків факт проживання ОСОБА_3 з 2013 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з заявницею в АДРЕСА_2 без реєстрації.

Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті бабусі, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені заявником.

Керуючись статтями ст.ст. 12, 81, 141, 259, 264-265, 273, 293, 315, 354, 355, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи: приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Силіни Наталії Володимирівни про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вільськ Черняхівського району Житомирської області, разом зі своєю онукою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Головуюча суддя Л.Й. Проценко