Справа № 944/1711/21
Провадження №2/944/1003/21
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.09.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - Швед Н.П.
з участю секретаря Василиці Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опікуи та піклування про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з відповідачем 20 жовтня 2012 року зареєструвала шлюб у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №61.
Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 .
На підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24.11.2014 року, шлюб між ними - розірвано.
Неповнолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач не турбується про сина, не бере участі в його вихованні та утриманні. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданного державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів), станом на лютий 2021року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 45899,19грн. Своїми діями відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків.
Просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В судове засідання позивач не з`явилася, скерувала на адресу суду заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, у якій заявлені позовні вимоги визнав, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина.
Представник третьої особи виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні справи врахувати висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради, позовні вимоги задовольнити.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного.
Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 20.10.2012року по 24.11.2014року проживали у зареєстрованому шлюбі.
Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області серії НОМЕР_1 від 12 серпня 2013 року.
Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24.11.2014 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 20 жовтня 2012 року у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №61 - розірвано.
Після розірвання шлюбу сторони стали проживати окремо. неповнолітня дитина залишилася проживати разом з матір"ю, за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 13.10.2018року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви 13.09.2018.
Згідно розрахунку заборгованості у ВП №57591202 від 17 березня 2021року, Яворівського РВДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) Гірою О.В., у відповідача ОСОБА_2 наявна зоборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яке станом на лютий 2021року становить 45899,19гривень.
Відповідно до довідки з місця реєстрації і про склад сім"ї, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 №172/1 від 23 лютого 2021року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 разом з матір"ю ОСОБА_1 .
Згідно висновку Новояворівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради №334 від 28 липня 2021року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , оскільки протягом тривалого часу не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, духовний та моральний розвиток. ОСОБА_5 та часто вживає алкогольні напої.
Відповідно до характеристики, виданої директором Шклівської ЗОШ 1-3ступенів ім.М.Корчака, ОСОБА_3 навчається у 2-А класі даної школи, зарекомендував себе як здібний учень, вічливий, стараний. Школу відвідує систематично. Мати приділяє належну увагу навчанню і вихованню сина. Батько не цікавиться сином, його успіхами, жодного разу не був на батьківських зборах.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.
У ст.150 Сімейного Кодексу України закріплені, наступні обов`язки батьків по вихованню дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав
У статті 164 Сімейного кодексу України є вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини (ЄСПЛ) було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини».
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.
Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Батько протягом тривалого часу не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, не піклується про його здоров`я, духовний та моральний розвиток. ОСОБА_5 часто вживає алкогольні напої.
Враховуючи наведене, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 будучи батьком неповнолітнього сина самоусунувся від виховання, спілкування та матеріальним утримання свого сина з урахуванням якнайкращих інтересів дитини позовні, тому вимоги слід задовольнити.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач при пред`явленні позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути по 908 грн судового збору
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,7, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області як органу опікуи та піклування про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн.
Роз`яснити відповідачу, що має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.
Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Позивач: ОСОБА_1 ,
місце реєстрації:
АДРЕСА_5 .
місце проживання:
АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,
місце проживання:
АДРЕСА_6 .
Третя особа: Виконавчий комітет Новояворівської міської ради
Яворівського району Львівської області Орган опіки і піклування
юридична адреса: Т.Шевченка, 2 м.Новояворівськ Львівської області
.

СУДДЯ Швед Н.П.