Справа № 663/3070/19
Провадження № 2/663/105/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М.І.,

секретаря Подляшко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Восход» про визнання права постійного користування на частку земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Управління Північно-Кримського каналу (далі за текстом УПКК) звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право постійного користування на спірну частку земельної ділянки. На обґрунтування позову зазначає, що УПКК на праві постійного користування володіє земельною ділянкою загальною площею 330,7200 га для водогосподарських земель на території Олександрівської (Птахівської) сільської ради Скадовського району Херсонської області на підставі Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХС №001061, виданого на підставі розпорядження Скадовської районної державної адміністрації від 13.02.2002 №56. Право постійного користування оформлювалось у відповідності до ст.59 Земельного кодексу України в редакції від 25.10.2001. Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки та Державного акту, землекористування УПКК складається з трьох ділянок: №1 222,0200 га, №2 4,4900 га, №3 104,2100 га. Під час реєстрації технічної документації кадастровим реєстратором відмовлено у реєстрації ділянки № НОМЕР_1 у зв`язку з перетином (знаходженням інших землекористувачів в межах ділянки) із земельними ділянками з кадастровими номерами :13:012:0011; :13:012:0012; :13:012:0013; :13:012:0014; :13:012:0015. Власником земельної ділянки з кадастровим номером :13:012:0013 є ОСОБА_1 , площа земельної ділянки 8,35 га, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Площа перетинання співпадає на 24,1145%. Розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації від 04.03.2003 №114 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок» передано у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення сільськогосподарського виробництва громадянам за рахунок земель колективної власності колишнього КСП «Восход». Посилаючись на ст.ст.22, 59, 78 Земельного кодексу України, ст.4 Водного кодексу України, зазначає, що передача права власності на частину земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні позивача є незаконним та порушує його законні права та інтереси, оскільки земельна ділянка є землею водного фонду. Під час судового розгляду позивач уточнив позов, додатково зазначивши, що у червні 1978 року рішенням виконавчого комітету Скадовської районної ради народних депутатів узгоджено встановлення в натурі межі земель загальною площею 392,7 га об`єднаній дирекції з будівництва Північно-Кримського каналу, відведених у встановленому порядку під будівництво каналу, в тому числі по радгоспу «Восход» - 293 га. 13.02.2002 розпорядженням голови районної державної адміністрації затверджено матеріали технічної документації по складанню державного акту на право користування землею УПКК, зобов`язано управління зареєструвати державний акт згідно з чинним законодавством. Жодних розпоряджень Скадовської районної державної адміністрації щодо вилучення та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,6074 га на користь відповідачки з постійного користування УПКК не приймалось. За матеріалами технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю громадян, що виготовлена ВКФ «Стасо», неможливо встановити межі земельної ділянки, що була передана у власність відповідачу. Разом з тим, відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельних ділянок загальною площею 330,7200 га, що перебувають у постійному користуванні УПКК для водогосподарських потреб на території Олександрівської (Птахівської) сільської ради Скадовського району Херсонської області, а також пояснень розробника цієї документації, визначено межі земельної ділянки, щодо яких існує перетин меж ділянок сторін по справі, що викладено у Каталозі поворотних точок меж земельної ділянки. Межі земельних ділянок встановлено на місцевості по їх фактичному місцеположенню у присутності суміжних землевласників (землекористувачів), про що складено акт приймання-передачі межових знаків на зберігання. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави», УПКК включено до цього переліку і є саме таким об`єктом. На території земельної ділянки, що знаходиться на праві постійного користування УПКК, розташована дренажна насосна станція №2, що є складовою частиною єдиного водогосподарського комплексу каналу. План будівництва споруди був затверджений 24.07.1967, введення в експлуатацію відбулося у 1969 році, з того часу об`єкт знаходиться у власності УПКК. 07.05.2003 Птахівською сільською радою зареєстровано земельну ділянку площею 8,35 га з кадастровим номером :13:012:0013, власником якої є відповідачка ОСОБА_1 ; реєстрація здійснена Скадовською районною державною адміністрацією 03.03.2017. Просить визнати право постійного користування на спірну частку земельної ділянки загальною площею 0,6074 га за УПКК, встановивши поворотні точки меж земельної ділянки згідно з Каталогом координат поворотних точок меж земельної ділянки та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права за №19425741 від 03.03.2017 про державну реєстрацію права приватної власності на користь ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :13:012:0013 площею 8,35 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с/рада Птахівська.

В судове засідання представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гончаров М. В. надав відзив на позов, в якому, посилаючись на необґрунтованість позову та правомірність набуття відповідачем у власність земельної ділянки, просив відмовити у задоволенні позову, в тому числі, застосувавши позовну давність.

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області представника в судове засідання не направило, надавши письмові пояснення, в яких вказує, що відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :13:012:0011, розташована на території Олександрівської (Птахівської) сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,35га на приватної форми власності. Відповідно до даних відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області станом на 01.01.2016 земельна ділянка площею 330,72 га, на яку встановлюються (відновлюються) межі згідно раніше наданого державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №001061 Управління Північно-Кримського каналу, розташована за межами населених пунктів на території Олександрівської сільської ради Скадовського району Херсонської області відноситься до категорії земель водного фонду. Даний спір про визнання права постійного користування на частку земельної ділянки приватної форми власності не порушує інтереси Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, предмет судового спору не відноситься до компетенції установи. Також просили розглядати справу без їхньої участі.

Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області представника в судове засідання не направила, заяви, клопотання не надали, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

СТОВ «Восход», яке на теперішній час є орендарем належної відповідачу земельної ділянки, в судове засідання представника не направило, заяви, клопотання не надали, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст.13).

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії: а)землі сільськогосподарського призначення; б)землі житлової та громадської забудови; в)землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г)землі оздоровчого призначення; ґ)землі рекреаційного призначення; д)землі історико-культурного призначення; е)землі лісогосподарського призначення; є)землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст.19 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.58 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) та ст.4 Водного кодексу України (далі за текстом ВК України) до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Земельні ділянки під прибережні захисні смуги виділяються у межах водоохоронних зон вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності (ч.1 ст.60 ЗК України, ч.1 ст.88 ВК України).

Землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, а також землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється окремий порядок надання й використання.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Межі Північно-Кримського каналу встановлені рішенням виконавчого комітету Скадовської районної ради №274/12 від червня 1978 року.

Судом встановлено, що відповідно до даних відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області земельна ділянка площею 330,72 га, на яку встановлюються (відновлюються) межі згідно раніше наданого державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №0061061 УПКК, розташована за межами населених пунктів на території Олександрівської (Птахівської) сілької ради Скадовського району Херсонської області відноситься до категорії земель водного фонду.

13.02.2002 розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області №56 затверджено матеріали технічної документації по складанню державного акту на право користування землею управлінню Північно-Кримського каналу; рекомендовано районному відділу земельних ресурсів видати державний акт на право постійного користування управлінню Північно-Кримського каналу на площу 385,5 га, в тому числі на території Птахівської сільської ради 330,7 га, Радгоспненської сільської ради 54,8 га.

18.03.2002 на підставі розпорядження Скадовської районної державної адміністрації №56 від 13.02.2002 управлінню Північно-Кримського каналу видано Державний акт серії ІІ-ХС № 001061 на право постійного користування землею земельна ділянка площею 330,72 га для водогосподарських потреб (транспортування водної маси для потреб зрошування сільськогосподарських земель); акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №105.

У подальшому, 18.04.2018 розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області №159 УПКК надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої в постійне користування для водогосподарських потреб (транспортування водної маси для потреб зрошування сільськогосподарських земель) на території Олександрівської (колишня назва Птахівська) сільської ради (державний акт на право постійного користування землею ІІ-ХС №001061).

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області від 05.06.2019 №РВ-019 УПКК відмолено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в тому числі у зв`язку з перетином ділянки з ділянкою :13:012:0013, площа співпадає на 24,1145%.

ФОП ОСОБА_3 , який розробляв документацію із землеустрою надав УПКК письмове роз`яснення щодо рішення №РВ-019 від 05.06.2019, в якому, зокрема, зазначив, що у 2019 році на замовлення УПКК розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельних ділянок загальною площею 54,7500 га, що перебувають в постійному користуванні в УПКК для водогосподарських потреб на території Олександрівської сільської ради Скадовського району Херсонської області на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХС №001061. Згідно технічної документації та державного акту, землекористування УПКК складається з трьох ділянок: №1 222,0200 га, №2 4,4900 га, №3 104,2100 га. Землевпорядну документацію погоджено згідно чинного законодавства з суміжними землекористувачами та землевласниками та подано на реєстрацію та присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам. Кадастровим реєстратором надано Витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки №1, 3. На ділянку №2 надано відмову у реєстрації у зв`язку з перетином (знаходження інших землекористувачів в межах ділянки додаток до листа) з земельними ділянками, в тому числі з кадастровим номером :13:012:0013. Але у вищезазначеному державному акті суміжні землекористувачі (в тому числі вкраплені в контур землекористування УПКК), зокрема з кадастровим номером :13:012:0013, відсутні. Документацію щодо вилучення та передачі даної земельної ділянки не надано.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :13:012:0013 площею 8,35 га на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення на праві власності належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №028975 виданого Скадовською районною державною адміністрацією Херсонської області 07.05.2003.

У відповідності до ч.1 ст. 125 та ст. 126 ЗК України, в редакції чинній на час передання у постійне користування земельної ділянки позивачеві, право постійного користування виникає після одержання користувачем документа, що посвідчує право постійного користування та його державної реєстрації.

Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом, форма якого затверджена у відповідності до постанови ВР України від 13.03.1992 № 2201-ХЦ «Про форми державних актів на право колективної власності на землю».

У відповідності до розділу третього Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і права постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджену наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 з наступними змінами і доповненнями встановлено, що відомості про складання і видачу державних актів на право постійного користування землею вносяться до бази даних, обов`язок щодо реєстрації землекористувань покладається на Центр державного земельного кадастру, регіональні, районні, міські центри державного земельного кадастру та їх структурні підрозділи. Державні акти про право постійного користування реєструються у Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею.

Після уведення у дію із 01.01.2013 нового порядку реєстрації речових прав згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» № 1952 у чинній редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин від 11.02.2010 № 1878-У1, у перехідних положеннях якого встановлено, що державна реєстрація речових прав за вказаним законом здійснюється із 01.01.2013, тоді як реєстрація. право постійного користування земельними ділянками до 1.01.2013 проводиться відповідними органами земельних ресурсів.

18.03.2002 на підставі розпорядження Скадовської районної державної адміністрації №56 від 13.02.2002 управлінню Північно-Кримського каналу видано Державний акт серії ІІ-ХС № 001061 на право постійного користування земельною ділянкою площею 330,72 га для водогосподарських потреб (транспортування водної маси для потреб зрошування сільськогосподарських земель); акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №105 (а.с.7-9)

Враховуючи наведене, а також відсутність спору щодо підстав та порядку набуття позивачем права постійного користування земельною ділянкою, наданою у межах, встановлених вказаним державним актом, слід дійти висновку, що визнання такого права додатково у судовому порядку не потребує.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області №159 УПКК від 18.04.2018 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), наданої в постійне користування для водогосподарських потреб (транспортування водної маси для потреб зрошування сільськогосподарських земель) на території Олександрівської (колишня назва Птахівська) сільської ради (державний акт на право постійного користування землею ІІ-ХС №001061)

Відповідно до даних відділу Скадовського районного Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, земельна ділянка площею 330,72 га, на яку встановлюються (відновлюються) межі згідно раніше наданого державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХС №0061061 УПКК, розташована за межами населених пунктів на території Олександрівської (Птахівської) сільської ради Скадовського району Херсонської області, відноситься до категорії земель водного фонду ( а.с.22).

Рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Скадовському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області від 05.06.2019 №РВ-019 УПКК відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в тому числі у зв`язку з перетином ділянки з ділянкою :13:012:0013, площею 8,35 га, із яких на 24,1145%. співпадає із землями, наданими у користування ПКК ( а.с.11)

Згідно витягу із Державного земельного кадастру, що сформований станом на 13.08.2019р. та станом на 26.06.2020р. право власності на земельну ділянку 8.35га кадастровий номер :13:012:0013, зареєстровано відділом Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області 07.05.2003р. за ОСОБА_1 , що передана у власність останній згідно розпорядження голови РДА Скадовського району Херсонської області від 13.02.2002р.№56, виданого 7.05.2003р. державного акту про право власності на земельну ділянку номер ХС № 028975.

Кожна особа у відповідності до ст. 15 ЦК України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Під захистом цивільних прав чи інтересу розуміється передбачений законом засіб, перелік яких встановлений ст. 16 ЦК України за допомогою якого може бути досягнуто припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення, компенсація витрат, викликаних таким порушенням.

Обраний спосіб захисту права має найбільш ефективно припинити порушення права чи охоронюваного законом інтересу, а також гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливості отримання нею відповідного відшкодування.

Усталена практика ЕСПЛ щодо застосування принципу верховенства права у питанні тлумачення поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню чи припинення порушення, а також встановлення механізму відновлення порушеного права.

У рішенні ЕСПЛ від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» зазначається, що обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Із врахуванням наведеного а також неодноразово сформульованих правових висновків ВП ВС, викладених у постановах від 5.06.2018 у справі № 338/17; 30.01.2019 у справі № 569/17172/15-ц, слід дійти висновку, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Право чи інтерес можуть бути захищені судом у максимально ефективний спосіб, такий, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення та спричиненим цими діями наслідкам.

У справі, що розглядається, позивач визначився із способом судового захисту шляхом визнання за ним права постійного користування спірною частиною земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача, тоді як право користування та межі наданої земельної ділянки визначені у відповідності до Державного акту Ц-ХС №001061, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №105 від 18.03.2002.

При цьому, дійсність зазначеного акту та правомірність надання позивачу у користування земель земельної ділянки 330,72 га за цим актом не заперечена жодною із сторін, а тому за відсутності такого спору, додаткового визнання права користування цією ділянкою за позивачем у судовому порядку не потребує.

Виходячи із змісту позовної заяви та заявлених до неї змін в ході розгляду справи, вбачається, що спір виник з приводу захисту прав позивача на користування земельною ділянкою площею 330,72 га, яка передана у постійне користування для будівництва і обслуговування об`єкту водного господарства, оскільки частина цієї ділянки площею 1,0827га, що на 24,1145% співпадає із земельною ділянкою кадастровий номер :13:012:0013, яка передана у власність ОСОБА_1 в порядку приватизації, однак не була вилучена у встановленому порядку із постійного користування позивача.

Отже, предметом судової перевірки є питання встановлення порушень прав позивача на постійне користування земельною ділянкою водного фонду площею 330,72 га у межах визначених на місцевості згідно державного акту, виданого 18.03.2002, питання віднесення такої ділянки до земель водного фонду, на які поширюється особливий порядок їх надання та використання, а також встановлення факту перебування частини цієї ділянки у приватній власності відповідача та можливого порушення порядку передачі земель водного фонду без врахування встановлених законодавством обмежень та дотримання вимог ч.4 ст. 60 ЗК України, ст. 91 ВК України.

У випадку виявлення факту зайняття спірної частини земельної ділянки водного фонду з порушенням земельного та водного законодавства, найбільш ефективним способом відновлення права є зобов`язання повернути таку земельну ділянку користувачеві, права якого були порушені.

Разом з тим, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки його здійснення не матиме наслідком реальне відновлення порушеного права постійного користування земельною ділянкою за відсутності вимоги щодо повернення спірної її частини.

Відмова у задоволенні позову через обрання неналежного способу захисту порушеного права не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки водного фонду.

Щодо вимоги про скасування запису про проведену державну реєстрацію права №19425741 від 03.03.2017 про проведену державну реєстрацію права приватної власності на користь ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :13:012:0013 площею 8,35 га на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд виходить з наступного.

З інформації з Державного реєстру речових правна нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого 26.06.2020, вбачається, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :13:012:0013 площею 8,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Птахівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, зареєстровано 03.03.2017 державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №028975, виданого 07.05.2003 Скадовською районною державною адміністрацією Херсонської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34250999 від 14.03.2017.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (1950) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч.1 ст.1 ЦК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент спірних правовідносин), у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №361/4307/16-ц (провадження № 14-141цс18) зазначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (абз.1 ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав чи скасування запису про проведену державну реєстрацію прав є похідною від спору щодо відповідного майна або майнових прав, і якщо цей спір належить до юрисдикції загального суду та переданий на його розгляд з вказаними вимогами, така справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Крім того, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено у новій редакції.

Так, відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, аналіз наведеної норми права у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тобто, з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає. Вимогу про скасування запису про проведену державну реєстрацію права заявлено в уточненому позові, поданому в судовому засіданні 09.07.2020. Враховуючи викладене, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову по суті, питання щодо спливу позовної давності судом не розглядається.

Судові витрати на підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.12, 13, 81, 141, 245, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління Північно-Кримського каналу Державного агентства водних ресурсів України до ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Восход» про визнання права постійного користування на частку земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.І. Клімченко