Справа № 149/444/21
Провадження № 22-ц/801/2010/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павлюк О. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 рокуСправа № 149/444/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

учасники справи:

позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Павлюк О.О., повний текст рішення складено 19 липня 2021 року,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

В березні 2021 року товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 квітня 2020 року між ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_1 укладено договір соціального страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/174108212.

За умовами договору позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми.

15 серпня 2020 року біля 06:10 год. сталась ДТП за участю автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача та автомобіля Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної ДТП автомобіль Mercedes-Benz був пошкоджений, а його власнику завдано матеріальної шкоди.

При цьому відповідач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Постановами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 року у справах № 932/9828/20 та 392/9825/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ТДВ СК «Кредо» потерпілій особі було відшкодовано шкоду завдану ОСОБА_1 та виплачено страхове відшкодування у розмірі 130000 грн.

Зважаючи на викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Кредо» відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 130 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 рокупозовні вимоги товариства з додатковою відповідальності «Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресузадоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. відшкодування виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» 2270 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обгрунтовано наявністю у діях відповідача підтверджених в ході судового розгляду елементів складу цивільного правопорушення, у зв`язку з чим позивач має право на відшкодування завданих збитків.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Тарасюк О.М.подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи та неповне з`ясування обставин по справі просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд першої інстанції не надав оцінки запереченням відповідача щодо недопустимості доказів у справі, а саме аварійному сертифікату, в якому не було зазначено чи саме внаслідок скоєного ДТП автомобіль Mercedes-Benz потребує ремонту та не вказано детальний перелік робіт, який потрібен для ремонту. Також зазначає, що до позову не надано договору між страховиком та аварійним комісаром, а кваліфікаційне свідоцтво аварійного комісара станом на день виготовлення аварійного сертифіката прострочене.

13 вересня 2021 року від ТДВ СК «Кредо» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив аргументи відповідача, викладені в апеляційній скарзі з підстав, викладених у позові до якого додано копію кваліфікаційного свідоцтва аварійного комісара, яке діяло на дату складання аварійного сертифікату.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення суду першої інстанції відповідає таким вимогам.

Апеляційним судом встановлено, що 16 квітня 2020 року між ТДВ СК «Кредо» та ОСОБА_1 укладено договір соціального страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/174108212.

Постановами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 у справах № 932/9825/20 та № 932/9828/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Цими ж постановами встановлено, що 15.08.2020 о 06-10 год. по вул. Богдана Хмельницького, 119 в м. Дніпро ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat з явними ознаками алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz GLE 500Е, який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода.

Згідно з аварійним сертифікатом № 518/20-09 від 10.09.2020, вартість відновлюючого ремонту автомобіля Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. НОМЕР_2 може становити 155 497,84 грн. - з ПДВ або 133 159, 99 грн. без ПДВ.

Заявою про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, керівником Приватної виробничої фірми «Агроцентр», якій належить автомобіль Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. НОМЕР_2 , узгодив суму страхового відшкодування за наслідками вказаної ДТП у розмірі 130000 грн. та дав згоду на перерахування суми страхового відшкодування у безготівковому порядку на поточний рахунок потерпілої особи.

Страховим актом № 54-15916511/2631 від 11.11.2020 та платіжним дорученням № 5003 від 11.11.2020 ТДВ СК «Кредо» було перераховано 130 000 грн. на рахунок ПВФ «Агроцентр».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у пункті 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до п.п. а, 4 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Матеріалами справи встановлено, що після настання страхового випадку ТДВ СК «Кредо», виплатило ПВФ «Агроцентр» страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн., а тому відповідно до положень статей 993, 1191 ЦК України та статті 23 Закону України «Про страхування» ТДВ СК «Кредо», має право відшкодування суми в розмірі 130 000 грн за договором ОСЦПВ № ЕР/174108212, у межах понесених фактичних витрат та у межах ліміту страхового відшкодування в порядку регресу із ОСОБА_1 , який постановами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2020 визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даній справі між позивачем та потерпілим було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, що підтверджується заявою потерпілого, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 18) та відповідно до ст. 202 ЦК України є правочином щодо якого діє передбачена у ст. 204 ЦК України та не спростована відповідачем презумпція правомірності, - тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у цивільній справі № 205/2450/16-ц, у постанові від 06.06.2018 у цивільній справі № 357/3729/17, у постанові від 27.03.2019 у цивільній справі № 295/12342/16-ц, а також вимог пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» згідно якого страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатом проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна, вважає вірними висновки місцевого суду про наявність підстав для задоволення позову та відхиляє доводи апелянта у цій частині.

Аргументи заявника про те, що станом на час складення аварійного сертифікату кваліфікаційне свідоцтво аварійного комісара не діяло спростоване наданою апеляційному суду до відзиву на апеляційну скаргу копією кваліфікаційного свідоцтва №12ПК 08751177/026178 від 27.05.2020, виданого на ім`я ОСОБА_2 , зі строком його дії з 27 травня 2020 року по 27 травня 2023 року, тобто яке на час складення останнім аварійного сертифікату було чинним.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що пошкодження автомобіля Mercedes-Benz GLE 500Е, д.н.з. НОМЕР_2 відбулось внаслідок ДТП, яке сталось 15.08.2020 по вул. Богдана Хмельницького, 119 в м. Дніпро з автомобілем Volkswagen Passat, що належить на праві власності ПВФ «Агроцентр», під керуванням ОСОБА_1 , який визнаний винним у вчиненій ДТП, а тому доводи апелянта про не зазначення у аварійному сертифікаті причин пошкоджень автомобіля Mercedes-Benz є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни залишити без задоволення.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало