Справа № 541/23/21
Номер провадження 2/541/293/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Непокупної Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням приватного житлового фонду,

В С Т А Н О В И В :

05.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі договору дарування від 25.08.1994 на праві приватної власності йому належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрована, але не проживає ОСОБА_2 , яка не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з 20.11.2015. На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 15.01.2021 відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с.14).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовільнити в повному обсязі. Пояснив, що відповідачка доводиться йому дружиною з якою він вже 5 років не проживає та на даний час розлучається з нею в судовому порядку. Її реєстрація заважає йому отримати житлову субсидію. ОСОБА_2 не є співвласницею будинку, а тому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою останнього відомого місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву не подала (а.с.33,37).

Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 10.09.2021 про проведення заочного розгляду справи.

Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування (а.с. 5). За даною адресою зареєстрована, але не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актом обстеження житлових умов про фактичне проживання (або відсутність зареєстрованих осіб) складеного 01.09.2020 комісією у складі депутата селищної ради Четверова О.В. та сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В якому зазначено, що ОСОБА_2 , зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з листопада 2015 року. На протязі цього періоду вона у будинку не з`являлася, не проживала , будь-якого належного їй майна в будинку немає (а.с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім`ї та підстави збереження житлових прав цих осіб, члени сім`ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період, коли зберігається право власності певної особи на це житло. Таким чином, зі змісту правових норм, які регулюють об`єм житлових прав члена сім`ї власника будинку, слідує, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно.

За місцем реєстрації в будинку АДРЕСА_1 відповідач не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов`язаних з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачує за житлово-комунальні послуги, позивач, як власник будинку, має право вимагати позбавити відповідача право користування житловим приміщенням, тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Суд вважає, що позивач підтвердив належними доказами обставини, викладені у позові.

Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265; 280; 281; 282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2021 року.

Суддя О. А. Городівський