ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1017/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта - адвоката Косюк С.М. , представника відповідача - адвоката Банашко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року (суддя Продан Б.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сільської ради та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що ОСОБА_2 отримала спірну земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:1732 незаконно, оскільки процедуру оформлення права власності на зазначену земельну ділянку позивачем розпочато значно раніше за відповідача, а тому рішення про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надання її у власність, підлягає скасуванню.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 40-ї сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №133 від 30.10.2015 «Про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний № 27223569 від 17.12.2015.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 17 жовтня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, на спірну земельну ділянку накладено арешт.

Ухвалами суду від 15 листопада 2018 року та 12 листопада 2019 року розгляд справи зупинявся.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року позовну заяву залишено без задоволення.

Ухвалою від 17 червня 2021 року виправлено описку щодо номеру рішення Лісовогринівецької сільської ради.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов повністю.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки при розгляді справи суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:1732, яка тривалий час перебувала у користуванні ОСОБА_1 та дозвіл на розробку проекту землеустрою у відповідності до розпорядження Хмельницької РДА №2090/2012-р від 24.10.2012 надано ОСОБА_1 , незаконно передали у власність ОСОБА_2 . Передавши спірну земельну ділянку ОСОБА_2 сільська рада фактично залишила заяву ОСОБА_1 без розгляду і надала дозвіл ОСОБА_2 на приватизацію земельної ділянки, яка не перебувала у її користуванні і яку вона не мала права отримувати в порядку приватизації відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України.

Саме на підставі заяви ОСОБА_1 та розробленого за її заявою ПП «Діоріт Плюс 1» проекту землеустрою державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Хмельницькому районі було проведено формування земельної ділянки та присвоєний кадастровий номер земельній ділянці :03:005:1732.

Апелянт наголошує, що у п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц зроблено висновок про те, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави: забезпечення гарантій прав на землю. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки є таким, що суперечить вимогам землеустрою та сприяє позбавленню одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.

Рішення суду не містить будь-яких пояснень та правових обґрунтувань з посиланням на норми права, що невірно зробила ОСОБА_1 , і чому земельна ділянка, яка тривалий час перебувала у її користуванні, передана у власність ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до абзацу 1 частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держземагентства України від 18 травня 2010 року № 376, межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово-картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.

Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.

Згідно з пунктами 45, 47, 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, із метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку державними кадастровими реєстраторами виготовляється викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7.

Відповідно до пункту 183 Порядку викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру в одному примірнику, який надається заявникові після підписання Державним кадастровим реєстратором, адміністратором центру надання адміністративних послуг, уповноваженою посадовою особою виконавчого органу місцевого самоврядування та засвідчення його підпису власною печаткою, а у разі, коли викопіювання надається в електронній формі, - посвідчення його власним цифровим підписом.

Порядок погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з пунктом 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Частинами п`ятою, шостою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Порядок проведення державної реєстрації земельної ділянки також визначено пунктами 107-114 Порядку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 109 цього Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Для здійснення державної реєстрації земельної ділянки кадастровому реєстратору подаються згідно з пунктом 110 Порядку: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ.

Відповідно до пункту 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або приймає рішення про відмову в державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-83 Порядку.

Згідно з вимогами статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За положеннями статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

У пункті 77 постанови Великої палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20) зроблено висновок про те, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що рішення 40-ї сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №133 від 30.10.2015 «Про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надання її у власність» та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень №27223569 від 17.12.2015 не порушує право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_1 право власності на вказану земельну ділянку не оформила, таким чином, її права не були порушені.

Однак, з таким висновком не погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 24.10.2012 надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради, відповідно до розпорядження Хмельницької РДА №2090/2012-р. (т. 1 а. с. 5-зворот).

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 31 серпня 2015 року №47 надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,1 га (кадастровий номер :03:005:1732) із земель комунальної власності для ведення індивідуального садівництва, розташованої за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району (т. 1 а. с. 83).

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 30 жовтня 2015 року №133 затверджено технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж даної земельної ділянки в натурі та передано її ОСОБА_2 у власність (т. 1 а. с. 70).

Державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Євграфовим О.С. 17 грудня 2015 року ОСОБА_2 видано відповідне свідоцтво про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :03:005:1732 (т. 1 а. с. 71).

Рішенням Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 25 січня 2016 року №25 вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:005:1732) площею 0,1 га для ведення садівництва із земель комунальної власності, що розташована на території Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, та передати її ОСОБА_1 в приватну власність (т. 1 а. с. 103).

При зверненні до державного реєстратора позивач з`ясувала, що право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:005:1732 вже зареєстровано за ОСОБА_2 .

Однак матеріали справи містять заяви ОСОБА_1 до Лісогринівецької сільської ради про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність від 7 серпня 2013 року, від 24 січня 2014 року, які відповідачем залишені без відповіді.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, не перевірив доводів позивача, що відповідно до розпорядження Хмельницької РДА №2090/2012-р від 24.10.2012 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва на території Лісовогринівецької сільської ради, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, не надав оцінки поведінці органу місцевого самоврядування, який протягом двох років не розглядав заяву позивачки про передачу їй земельної ділянки та в період перебування заяви позивача на розгляді, надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 не прийнявши рішення по заяві ОСОБА_1 .

Тому, на думку Хмельницького апеляційного суду, місцевий суд дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки надання дозволу територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на розробку проекту землеустрою двом окремим громадянам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам землеустрою, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.

За таких обставин судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове рішення, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

Так, при поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплатила 640 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову 320 грн. Зазначені судові витрати слід стягнути з Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 480 грн. з кожного.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 судовий збір не сплачувала, звільнена як інвалід II групи.

Тому з Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району та ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути по 480 грн. судових витрат з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 квітня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району, Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сільської ради та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення 40-ї сесії Лісовогринівецької сільської ради 6-го скликання №133 від 30.10.2015 «Про затвердження ОСОБА_2 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання її у власність» та рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний № 27223569 від 17.12.2015.

Стягнути з Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району (, місцезнаходження: вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) по 480 грн. з кожного.

Стягнути з Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району (, місцезнаходження: вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці, Хмельницький р-н, Хмельницька обл.), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 в дохід держави по 480 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 9 вересня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк