Справа № 758/9072/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

27 липня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду районного суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача суму в розмірі 7 196,22 грн.

Позов мотивований тим, що 12 лютого 2020року в м. Києві на вул. Петра Калнишевського,16 автомобілем марки «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 здійснено ДТП, у результаті якої застрахований нашою страховою компанією АТ «СК «ІНГО» автомобіль марки «Вольво», д/ НОМЕР_2 , (Договір страхування №314009400.19 від 14.06.2019р.), під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження. Відповідно до довідки Національної поліції м. Києва та постанови Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.20р., Справа №756/2722/20, ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1 ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. За умовами Договору страхування №314009400.19 від 14.06.2019р було складено страховий акт №2364050 і сплачено страхове відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №2353722 від 17.02.20р. у розмірі 7 196 грн. 22 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №2839 від 02.03.20р. Таким чином, на умовах Договору страхування страхове відшкодування було сплачено у розмірі 7 196 грн. 22 коп. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Хюндай», д/н НОМЕР_1 на момент ДТП не була застрахована, то відповідно Винуватець ДТП несе відповідальність за заподіяну шкоду.
Провадження у справі відкрито ухвалою 13.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи порвідомлений відповідно до вимог закону, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. г), п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року в м. Києві на вул. Петра Калнишевського,16 автомобілем марки «Хюндай», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 здійснено ДТП, у результаті якої застрахований страховою компанією АТ «СК «ІНГО» автомобіль марки «Вольво», д/ НОМЕР_2 , (Договір страхування №314009400.19 від 14.06.2019р.), під керуванням водія ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2020 р. ОСОБА_1 визнано винною у вказаній дорожньо-транспортній пригоді.
Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль «Вольво», д/ НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.
За умовами Договору страхування №314009400.19 від 14.06.2019р було складено страховий акт №2364050 і сплачено страхове відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №2353722 від 17.02.20р. у розмірі 7 196 грн. 22 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №2839 від 02.03.20р.
Таким чином, у зв`язку з виплатою страхового відшкодування позивач поніс витрати.
Відповідно ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким чином, суд вважає, що позивач отримав право регресної вимоги до відповідача в межах розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 7 196,22 грн.
Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 7 196,22 грн. (сім тисяч дев`яносто шість гривень 22 копійки ).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» судовий збір в розмірі 2 102,0 грн. ( дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін у справі:

Позивач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» ( місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; );
Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Н. М. Ларіонова