ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8628/18

Головуючий у першій інстанції Лиманська М. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1073/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.

секретар : Бивалькевич Т.В.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1

Оскаржується рішення Городнянського районного суду від 05 лютого 2019 року.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив здійснити поділ майна подружжя, залишивши у користуванні відповідачки холодильник Samsung вартістю 14799 грн, телевізор LED LG 49LB620V вартістю 8900 грн, мікрохвильову піч Samsung MW3100H з біокерамичним покриттям вартістю 4399 грн, монітор Asus вартістю 5499 грн 80 коп., системний блок вартістю 3000 грн, карту оперативної пам`яті Kingston вартістю 1142 грн, карту оперативної пам`яті Kingston вартістю 1200 грн, синтезатор Bravis KB-2069 вартістю 1999 грн 90 коп., пральну машину LG F1096ND вартістю 19399 грн, пилосос Samsung вартістю 2835 грн, акустичну гітару вартістю 1200 грн, ноутбук Lenovo вартістю 5069 грн, швейну машину вартістю 330 грн; стягнути з відповідача на його користь 1/2 частини вартості вищевказаного майна, що становить 34886 грн 35 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він та відповідачка з 31 травня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого придбано вищезазначене майно. 11 травня 2018 року після повернення з відрядження він виявив, що відповідачка вивезла зазначене рухоме майно з орендованої ними квартири. Зважаючи на те, що він позбавлений можливості користуватись спільним майном, просив стягнути на свою користь 1/2 частини його вартості.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя автомобіль марки ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишивши його у користуванні ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на її користь 1/2 частини вартості автомобіля в розмірі 62475 грн; визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя грошові кошти в сумі 7378 дол. США та 5600 дол. США, які знаходились на рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УкрСиббанк»; визнати за нею право власності на 1/2 частини вищевказаних грошових коштів, а саме: в сумі 3689 дол. США та 2800 дол. США, що у гривневому еквіваленті станом на 24 травня 2018 року становить 96282 грн 90 коп. та 73080 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що транспортний засіб придбаний під час перебування сторін у шлюбі, зареєстрований на ОСОБА_1 та перебуває у його користуванні. Також подружжя станом на 12 травня 2018 року мали кошти на рахунку в банку ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 7378 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24 травня 2018 року становить 192565 грн 80 коп. та АТ «УкрСиббанк» на суму 5600 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24 травня 2018 року становить 146160 грн. Рахунки відкриті на ім`я відповідача, у період з 11 по 14 травня 2018 року ОСОБА_1 без її згоди зняв кошти та використав їх не в інтересах сім`ї. В добровільному порядку вирішити питання розподілу автомобіля та грошових коштів не вдалося.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 05 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково: визнано право спільної сумісної власності сторін на грошові кошти, що були розміщені ОСОБА_1 та знаходились на банківських рахунках, відкритих: у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок № НОМЕР_2 , у сумі 7378 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24 травня 2018 року становило 192418 грн 24 коп., та у АТ «УкрСиббанк» рахунок № НОМЕР_3 у сумі 5563,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2018 року становило 145202 грн 91 коп., всього на суму 337621 грн 15 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку у спільному майні (грошових коштах), що складає 168810 грн 57 коп. В порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині автомобіля ЗАЗ SENS, 2014 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_4 , вартість якого згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи №4693/18-24 від 10 січня 2019 року складає 105361 грн 26 коп.

Відмовляючи у задоволенні повних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні докази про набуття спірного рухомого майна та докази про наявність цього рухомого майна на час розгляду справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що автомобіль та грошові кошти, розміщені в банківських установах, набуті за час перебування в зареєстрованому шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю сторін.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 5 лютого 2019 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 , вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю та стягнення грошових коштів, розподілу судового збору скасовано. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ майна подружжя задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість частки у праві спільної власності на майно подружжя у сумі 8199 грн 85 коп. У задоволенні вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю та стягнення грошових коштів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_2 , постанову Чернігівського апеляційного суду від 04 червня 2019 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна залишено без змін, а в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та її на грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_1 , та знаходились на банківських рахунках, скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд при вирішенні даної частини вимог не дослідив укладений ОСОБА_2 договір оренди квартири від 12 травня 2018 року та дійшов передчасного висновку про припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами з 06 березня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, наданим на підтвердження придбання спірного рухомого майна. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що шлюбні відносини між ним та ОСОБА_2 фактично припинилися 06 березня 2018 року, а грошові кошти в іноземній валюті були зараховані на банківські рахунки після цієї дати.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому представник ОСОБА_2 адвокат Веремій Т.М., вказано, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_1 , та знаходились на його банківських рахунках, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 травня 2014 року (а.с.12 т.1). Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13 т.1).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що в березні 2018 року він виїхав за кордон на заробітки, в квітні 2018 року між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в результаті якої вони вирішили розірвати шлюбні відносини, а 11 травня 2018 року після повернення з відрядження він виявив, що його дружина залишила орендовану квартиру, виїхала у невідомому напрямку та забрала речі і документи Т.1 а.с. 2-7).

В зустрічному позові ОСОБА_2 вказує, що вони припинили шлюбні відносини з початку травня 2018 року (а.с.70 т.1).

Також ОСОБА_1 звертався до ГУНП в Чернігівській обл. 16 травня 2018 року щодо вжиття заходів до дружини ОСОБА_1 , яка не повертає йому документи (а.с.38 т.1).

Згідно з копією договору найму (оренди) нерухомого майна , ОСОБА_2 уклала даний договір з ОСОБА_4 12 травня 2018 року (а.с.169 т.1) та 12 травня 2018 року підписали акт прийому-передачі житлового приміщення із зазначенням показань лічильників (а.с.170 т.1).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися 12 травня 2018 року.

З виписки по особовому рахунку № НОМЕР_5 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що 28 березня 2018 року зараховано 3597,67 дол. США, які в той же день зняті, 04 квітня 2018 року зараховано 183,03 доларів США, які в той же день зняті, та 30 квітня 2018 року 3730,48 доларів США, які зняті в той же день, а всього зараховано та знято на загальну суму 7511,18 дол. США (а.с.19-24 т.2).

З виписки по картковим рахункам ОСОБА_1 у АТ «УкрСиббанк» вбачається, що 01 червня 2018 року на його картковий рахунок зараховано 5563,33 дол. США та 01 червня 2018 року знято 5563,33 дол. США. (а.с.6-14 т.2), тобто в період після фактичного припинення шлюбних відносин.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 вказано, що зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно частини шостої статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Зважаючи на викладене, судом достовірно встановлено, що сторони почали проживати окремо у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин саме 12 травня 2018 року, коли ОСОБА_1 повернувся з заробітків із-за кордону, а ОСОБА_2 уклала договір оренди квартири та переїхала.

За таких обставин, факт перебування ОСОБА_1 у період з 06 березня 2018 року по 11 травня 2018 року за кордоном, виявлення ним наміру розірвати шлюб з ОСОБА_2 , а також переїзд останньої на початку травня 2018 року в орендовану квартиру не свідчать про припинення правового режиму спільно нажитого майна подружжя з 06 березня 2018 року до 12 травня 2018 року.

Здійснюючи поділ грошових коштів, які знаходились на валютних рахунках ОСОБА_1 в ПАТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УкрСиббанк», суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 12 травня 2018 року, а тому кошти в сумі 5563,33 дол. США, які були зараховані 01 червня 2018 року на картковий рахунок ОСОБА_1 в АТ «УкрСиббанк», є його особистою приватною власністю та поділу не підлягають.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що після 06 березня 2018 року між ним та ОСОБА_2 були фактично припинені шлюбні відносини, а тому кошти, розміщені в у ПАТ КБ «ПриватБанк» є його особистою власністю не заслуговують на увагу, оскільки в позовній заяві позивач вказував, що в березні 2018 року він виїхав за кордон на заробітки, в квітні 2018 року між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, в результаті якої вони вирішили розірвати шлюбні відносини, а 11 травня 2018 року, коли він повернувся з відрядження та виявив, що його дружина залишила орендовану квартиру, виїхала у невідомому напрямку та забрала речі і документи. Дані обставини підтверджуються і матеріалами справи, зокрема копіями висновків про результати перевірки його звернень до ЧВП ГУНП в Чернігівській обл., копією договору оренди квартири, укладеного ОСОБА_2 12 травня 2018 року та копією акту прийому-передачі житлового приміщення. Також в зустрічному позові ОСОБА_2 вказувала, що вони припинили шлюбні відносини з початку травня 2018 року.

В той же час, доводи ОСОБА_1 , що кошти, розміщені на рахунку в АТ «УкрСиббанк» є його особистою власністю заслуговують на увагу, оскільки 5563,33 дол. США були зараховані та зняті 01 червня 2018 року, тобто після фактичного припинення шлюбних відносин з ОСОБА_2 .

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_1 та знаходились на банківському рахунку, відкритому: у АТ «УкрСиббанк» рахунок № НОМЕР_3 у сумі 5563,33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2018 року становило 145202 грн 91 коп. слід скасувати та відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

Як вбачається з виписки по рахунку, відкритому ОСОБА_1 в АТ «ПриватБанк» ( т. 2 а.с. 18-24)28 березня 2018 року на рахунок ОСОБА_1 було зараховано та в той же день знято 3597.7 дол. США ( по курсу НБУ 94652.7грн..); 04 квітня 2018 року на рахунок ОСОБА_1 було зараховано та в той же день знято 183.03 дол. США ( по курсу НБУ 4819.18 грн..); 30 квітня 2018 року на рахунок ОСОБА_1 було зараховано та в той же день знято 3730.48 дол. США ( по курсу НБУ 97850.49грн..). Загальна сума грошових коштів складає 197324.37 грн., тобто 1/2 частина становить 98662.19 грн.

При зверненні до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 просила стягнути на свою користь компенсацію від суми вкладу в сумі 96 282.9 грн., а тому розглядаючи справу у межах заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшити суму грошової компенсації за частку у спільному майні (грошові кошти), яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 168810 грн 57 коп. до 96282.9 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Городнянського районного суду від 05 лютого 2019 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_1 та знаходились на банківському рахунку, відкритому: у АТ «УкрСиббанк» рахунок № НОМЕР_3 у сумі 5563.33 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 червня 2018 року становило 145202 грн 91 коп., скасувати та відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

Зменшити суму грошової компенсації за частку у спільному майні (грошові кошти), яка стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 168810 грн 57 коп. до 96282.9 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на грошові кошти, які були розміщені ОСОБА_1 та знаходились на банківських рахунках залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2021 року.

Головуючий Судді