ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3284/20 Головуючий суддя І інстанції Ткаченко О. А.
Провадження № 22-ц/818/4904/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають з договорів оренди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яцини В.Б. від розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Ткаченка О.А., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Лозівської міської ради Харківської області про визнання Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки укладеною,

в с т а н о в и в :

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 травня 2021 року задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третьої особи Лозівської міської ради Харківської області про визнання Додаткової угоди про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки укладеною.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 23.06.2021 подав апеляційну скаргу у строк, встановлений ч. 1 ст. 354 ЦПК України, без сплати судового збору в сумі 2522 грн 40 коп. При цьому ОСОБА_1 просив звільнити його від сплати судового збору та посилався на свій незадовільний майновий стан.

Суд апеляційної інстанції діючи в особі судді-доповідача Яцини В.Б. не знайшов законних підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та ухвалою від 07 липня 2021 року його залишив без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху.

Судом апеляційної інстанції було встановлено ОСОБА_1 строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у сумі 2522 грн 40 коп. та надання суду оригіналу квитанції про сплату цих витрат, або звернення до суду з клопотання про звільнення від сплати таких витрат та надання суду відомостей щодо його сукупного доходу за 2020 календарний рік.

Судом у згаданій ухвалі також було роз`яснено, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

На адресу Харківського апеляційного суду 04.08.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів сплати судового збору.

Питання про відкриття провадження у справі не вирішувалось у встановлений ч. 2 ст. 359 ЦПК України строк з огляду на перебування судді-доповідача Яцини В.Б. у відпустці з 02.08.2021 по 31.08.2021 та у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю з 01.09.2021 по 13.09.2021.

Також, на адресу Харківського апеляційного суду 17.08.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід від розгляду справи судді Яцини В.Б. з посиланням на його побічну заінтересованість у результаті розгляду справи та наявності інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

На підтвердження ОСОБА_1 , послався на те, що його заява про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованою, а суддя Яцина В.Б. безпідставно відмовив у її задоволенні з метою позбавлення його права на апеляційне оскарження та у такий спосіб залишити у силі оскаржене рішення колеги-судді Ткаченка О. А., при цьому суддя Яцина В.Б. визначив йому судовий збір у максимальних межах 2522,40 грн. Вважає, що суддя знав, що у апелянта відсутній представник та що він не зможе за станом здоров`я отримати довідку про доходи за повний 2020 рік, внаслідок чого ОСОБА_1 був змушений для сплати судового збору позичити грошові кошти у свого сина.

Крім того, вважає, що суддя Яцина В.Б. неправильно розглянув цивільну справу № 629/3298/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року, а справа № 629/1393/2 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2020 року вже тривалий час не розглянута судом апеляційної інстанції.

Також зазначив, що він є колишнім військовим, а суддя Яцина В.Б. протягом 1993 2004 років був суддею військового суду Харківського гарнізону, які були правильно ліквідовані, тому у апелянта наразі є сумніви у професійній придатності судді апеляційного суду.

За таких обставин ОСОБА_1 вважає за необхідне до вирішення питання про відкриття провадження у справі розглянути його заяву про відвід судді Яцини В.Б.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід, колегія суддів вважає, що вона є необґрунтованою за відповідними вимогами норм цивільного процесуального права.

Передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України підстави для відводу судді наступні: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Апелянт відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України у разі незгоди з вимогою суду про сплату судового збору має право на касаційне оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги з цих мотивів.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, ч. 1 ст. 10 ЦПК України, елементом якого є правова визначеність, яка передбачає, що кожен учасник справи має очікувати від суду застосування відповідних норм цивільного процесуального права щодо порядку відкриття провадження у справі, що також стосуються питання сплати визначеного Законом України «Про судовий збір» судового збору.

Доводи заяви про відвід зводяться до незгоди апелянта з процесуальним рішенням судді Яцини В.Б. щодо залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій справі без руху для сплати судового збору, що не може бути підставою для відводу відповідно до наведеної норми ч. 4 ст. 36 ЦПК України, як і процесуальні рішення судді у інших справах, які не пов`язані з апеляційним розглядом цієї справи.

За змістом ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97) у її тлумаченні у рішеннях Європейським судом з прав людини неупередженість та безсторонність суддів презюмується, але може бути спростована зацікавленим учасником справи.

Відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява №33949/02, §49, 50, 52, 53) у світлі норми ст. 6 вказаного міжнародного договору зазначена наступна правова позиція, яка є джерелом права відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

Наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалені резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 006/23) передбачено, що чесність та непідкупність є необхідними умовами для належного виконання суддею своїх обов`язків. Суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача. Спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. (п.п. 3.1-3.2).

Забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи (п. 5.2).

Наведені у заяві про відвід доводи у світлі наведених норм цивільного процесуального та міжнародного права не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді Яцини В.Б. при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 або про зацікавленість судді апеляційного суду щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

Здійснення у минулому ОСОБА_6 професійних обов`язків на посаді судді військового суду Харківського гарнізону протягом 1993 2004 років ніяк не дискредитує суддю та саме по собі не має правового значення для вирішення заяви про відвід, оскільки не впливає на компетентність, або неупередженість і об`єктивність судді при розгляді цієї справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 не спростував неупередженості чи об`єктивності судді Яцини В.Б., а доводи заяви про відвід за своїм змістом є його особистими припущеннями, які згідно з вказаними нормами права не є підставами для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст. ст. 36-40, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яцини В.Б. визнати необґрунтованою.

Питання про відвід судді Яцини В.Б. передати на розгляд іншому складу суду, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.Ю. Тичкова.