Справа№592/9770/21
Провадження №2/592/2081/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого - судді Онайка Р.А.

за участі секретаря судового засідання - Антуфьєвої В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Сумської міської ради - Управління «Служба у справах дітей» про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу матері,

з участю:

представника позивача - адвоката Казака М.В.,

відповідача - ОСОБА_2

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у супроводі позивача, без згоди та супроводу їх матері ОСОБА_2 .. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.11.2003 по 08.05.2021 він знаходився у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох доньок. На момент звернення до суду з позовом донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, донька ОСОБА_6 перебуває в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Хоружівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей області», через психологічний зрив, обумовлений бажанням частіше бачити батька. З невідомих позивачу причин, відповідачка припинила з ним спілкування, у тому числі щодо виховання спільних дітей. Зазначає, що має намір, бажання та можливість на період канікул дітей виїжджати за межі України до Російської Федерації з дітьми на відпочинок та для оздоровлення, але не може цього зробити, оскільки відповідачка відмовляє в наданні дозволу на виїзд дітей, шляхом ігнорування дзвінків та смс-повідомлень позивача, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду.

Ухвалою суду від 06.08.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.08.2021 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового розгляду на 10:00, 14.09.2021.

Ухвалою суду від 14.09.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, слухання справи відкладено на 11:00 24.09.2021.

Ухвалою суду від 24.09.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті на 11:20 24.09.2021.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Казак М.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позові, зазначив, що вирішення спору в позасудовому порядку неможливе, оскільки відповідач при прибутті позивача до України може висунути додаткові вимоги, а також позивач не наполягає на покладенні процесуальних витрат на відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову, пояснила що позивач неодноразово вивозив дитину за межі України, дитина залишалася задоволеною, вона не заперечує проти спілкування дітей з батьком та їх виїзду за кордон, проте не має фінансової можливості самостійно оформити відповідні документи.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сумської міської ради - Управління «Служба у справах дітей» у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.39).

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази суд приходить наступних висновків.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.06.2015 у справі №592/3961/15-ц встановлено що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19-22).

З направлення Служби у справах дітей Сумської обласної державної адміністрації на влаштування ОСОБА_6 №01-19/543 від 19.03.2021 до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області (а.с.24) вбачається, що між матір`ю ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 на даний час є непорозуміння, остання чекає повернення батька з РФ, який постійно там проживає, у зв`язку з чим потребує соціально-психологічної реабілітації. Що свідчить про стійкі соціально-психологічні зв`язки дитини з батьком.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

У відповідності до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Аналізуючи наведене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Будь-яких доказів того, що батько діє всупереч інтересам неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Відповідачка не надала суду доказів щодо вчинення нею дій після звернення позивача для оформлення у належний спосіб дозволу для виїзду дитини за кордон без супроводу матері.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

Враховуючи, що позивач має складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України з метою відпочинку та оздоровлення, позицію відповідача, яка не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, емоційну прив`язаність дітей до батька, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди та супроводу матері до Російської Федерації.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 206, 259, 263-265, ЦПК України

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Сумської міської ради - Управління «Служба у справах дітей» про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу матері задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі її батька ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), без дозволу (згоди) та супроводу матері ОСОБА_2 , на період до 18.10.2022.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у супроводі її батька ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), без дозволу (згоди) та супроводу матері ОСОБА_2 , на період до 18.10.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Сумського апеляційного суду безпосередньо або через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Повний текст судового рішення виготовлено 29.09.2021.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Третя особа Орган опіки та піклування Сумської міської ради - Управління «Служба у справах дітей», адреса м.Суми, вул. Харківська, 35.

Суддя Р.А. Онайко