КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 752/16471/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11035/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Журби С.О., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Колдіної О.О., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн. щомісяця з 20 серпня 2020 року і до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_3 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що з 10 серпня 2019 року перебуває з відповідачем у шлюбі, проте, з 14 березня 2020 року фактичні подружні відносини між сторонами припинились. Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на даний час проживає з матір`ю. У зв`язку з тим, що донька не досягла трирічного віку, а позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів, крім державної соціальної допомоги 860 грн. на місяць, позивач не отримує. Батько дитини добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча є здоровою, працездатною людиною, та має стабільну заробітну плату (а.с. 2-6).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 2 500 гривень, щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду (26.08.2020) і до досягнення дитиною трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 65-67).

Не погодившись з рішенням районного суду, 22 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Вибіцький К.Є. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2 , встановивши ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1 250,00 грн. на утримання щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років (а.с. 71-75).

На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення не з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, стану здоров`я відповідача, його матеріального становища та відсутності у нього рухомого та нерухомого майна. Так, позивачем не доведено, що її доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, та що вона потребує матеріальної допомоги. Вказував, що позивач має достатній рівень життя, оскільки їй матеріально допомагають родичі. Право дружини на отримання аліментів не є безумовним, тобто його виникнення можливе у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Зазначав, що у відповідача відсутнє будь-яке майно, отримує він лише мінімальну заробітну плату, сплачує аліменти на дитину та допомагає батькам, тому стягнення коштів у твердій формі спричиняє на нього велике фінансове навантаження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Кухаренко О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (а.с. 108-109).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволеннючастково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 1859 (а.с. 17).

У даному шлюбі у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 18).

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання дитина ОСОБА_3 та матір ОСОБА_2 проживають окремо від батька за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-21).

З наказу ТОВ «Інститут мікробіологічних досліджень» № 27-в від 10 березня 2020 року позивач ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

З довідки Голосіївського районного в м. Києві управління праці та соціального захисту населення від 15 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини з лютого 2020 року по липень 2020 року у розмірі 860,00 грн. на місяць (а.с. 27).

Встановлено, що згідно з судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києві від 07 вересня 2020 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 77).

У матеріалах справи містяться довідка АТ «Універсал Банк» про наявність у відповідача закритих рахунків, виписка про рух коштів по рахунку відповідача, довідка з ДПС України про те, що відповідач не перебуває на обліку та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 52-62).

Статтею 84 СК Українипередбачено право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, проживає разом з дитиною окремо від відповідача, не працює. Відповідач в апеляційній скарзі заявив, що отримує мінімальну заробітну плату, проте, доказів не надав.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4723 гривні.

Прожитковий мінімум на одну особу з 01 січня 2020 року був встановлений у розмірі 2027 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»).

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивач відповідно до положень ст. 84 СК України має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки в апеляційній скарзі зазначав, що працює та отримує заробітну плату.

Відповідні роз`яснення викладені і у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Оскільки згідно з судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києві від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 має сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, покладення на відповідача зобов`язання сплачувати 2500 грн. аліменти на утримання дружини призведе до покладення на відповідача більшого зобов`язання ніж встановлений законом загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати (інших доходів) платника (а.с. 77).

Відповідач в апеляційній скарзі погодився сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1250,00 грн. щомісячно та заперечував фінансову можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 2500,00 грн. щомісячно.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення розміру сплачуваних аліментів на утримання дружини з 2500 грн. до 1500 грн. щомісяця з моменту звернення до суду (26.08.2020 року) і до досягнення дитиною трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянт на підтвердження свого майнового становища та неможливості сплачувати 1500,00 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років доказів не надав.

Доводи апелянта щодо стягнення аліментів у твердій грошовій формі колегія суддів визнала безпідставними з огляду на передбачене положеннями СК України право одержувача аліментів визначати спосіб їх стягнення.

Зважаючи на вищезазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення підлягає зміні в частині зменшення розміру щомісячно стягуваних аліментів із відповідача на користь позивачки з 2500 грн. до 1500 грн.

При цьому, таке рішення не позбавляє позивачку права доводити спроможність відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі, проте таких доказів, які б давали суду підстави для об`єктивного висновку про збільшення розміру стягуваних аліментів матеріали справи не містять.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок позивачки.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - змінити, зменшити розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання з 2500 грн. до 1500 грн.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

С.О. Журба

В.М. Ратнікова