Провадження № 2-к/761/25/2021
УХВАЛА

17 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, в якому просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Первомайського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 31.05.2021 р. у справі №2-3662/21 про витребування в частині вилучення у третіх осіб та передання ТОВ «Савіна» транспортного засобу «Audi А7», 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суддя дійшов висновку про необхідність залишення вказаного клопотання без розгляду та його повернення разом з документами, що додані до нього, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відносини між Україною та Російською Федерацією щодо надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду регулюються Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», яка підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22 січня 1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Мінської Конвенції, суд, який розглядає клопотання про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення, обмежується встановленням того, що передбачені цією Конвенцією умови додержано. У такому випадку суд постановляє рішення про примусове виконання.

Відповідно до ст. 51 зазначеної Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Статтею 53 Конвенції передбачено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й до суду, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення за клопотанням.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду визначені статтею 466 ЦПК України.

Згідно ст. 466 ч.1-4 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

2. До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

3. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

В порушення ст. 466 ч.3 п. 6 ЦПК України до клопотання не було надано засвідчений відповідно до законодавства переклад документів українською мовою.

Крім цього, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подано до Шевченківського районного суду м. Києва адвокатом Сацюк В.В., як представником ТОВ «САВІНА», на підтвердження повноважень якого було надано довіреність від 02.09.2021 р., яка видана ТОВ «Савіна».

Частиною 4 статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Між тим, на підтвердження повноважень Сацюка В.В. на подання клопотання від імені ТОВ «САВІНА» не було надано ані ордера, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ані нотаріально посвідченої довіреності.

Крім цього, згідно ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Сацюк В.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним клопотання за місцезнаходження боржника 1 Головного управління Національної поліції України у м. Києві, зазначаючи, що автомобіль «Audi А7», 2020 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , був вилучений співробітниками Печерського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві та поміщений на спеціальний майданчик. Однак, жодних доказів цього не надано.

При цьому згідно виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Первомайського районного суду м. Краснодара Російської Федерації від 31.05.2021 р. у справі №2-3662/21, боржником є ОСОБА_2 , а не Головне управління Національної поліції України у м. Києві, як вказано Сацюком В.В. в клопотанні. Проживання інших боржників на території Шевченківського району м.Києва не доведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

З огляду на викладене, клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду необхідно залишити без розгляду та повернути особі, яка його подала.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 466, 353, 354 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

клопотання адвоката Сацюка Віталія Валерійовича про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду залишити без розгляду та повернути особі, яка його подала.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2021 року