Єдиний унікальний номер 2-1830/11
Номер провадження 22-ц/804/2407/21
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

15 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією у складі:

Судді-доповідача Никифоряка Л.П.

Суддів Гапонова А.В., Кішкіної І.В.,

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу що виникла з цивільних правовідносин про відновлення втраченого провадження у цивільній справі № 2-1830/11 Мар`їнського районного суду Донецької області за позовом ОСОБА_1 до Степненської міської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання державних актів та рішень сільської ради недійсними, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 24 травня 2021 року (Головуючий у суді першої інстанції Сенаторов В.А.),

В С Т А Н О В И В:

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просила відновити втрачене судове провадження в справі яка виникла з цивільних правовідносин за її позовом до Степненської міської ради Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів та рішень сільської ради щодо користування земельною ділянкою.

В ухвалі Мар`їнського районного суду Донецької області від 24 травня 2021 року відмовлено у відновленні втраченого судового провадження через недостатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження.

З ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі висловила вимогу про її скасування та просила постановити нову ухвалу, щодо задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 2-1830/11 Мар`їнського районного суду Донецької області.

В обґрунтування скарги заявник посилалася на те, що судом не враховані обставини які підтверджують факт втрати судового провадження, яке було завершено ухваленням рішення від 03 грудня 2013 року в справі №2-1830/11.

Також заявник стверджувала про те, що з боку суду мало місце неповне з`ясування обставин справи чим порушено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, пояснення представника заявника ОСОБА_7 , за відсутності особи яка падала апеляційну скаргу, також за відсутності інших учасників справи повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Неможливість відновлення втраченого судового провадження суд першої інстанції пов`язував із недостатністю зібраних матеріалів.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Заявник надала суду копію рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03 грудня 2013року в цивільній справі № 2-1830/11 за змістом якого, її позовні вимоги задоволено та визнано за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 0,1700га в межах визначених Кадастровим планом земельної ділянки технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме: від А до Б - землі гр. ОСОБА_4 (5,10 м), від Б до В землі гр. ОСОБА_6 (45,30 м), від В до Г землі Степнянської сільської ради (37,45 м), від Г до Д землі гр. ОСОБА_5 (44,50 м), від Д до Е землі гр. ОСОБА_3 (5,55 м), від Е до А землі гр. ОСОБА_2 (27,60) виготовленої Проектно-вишукувальним підприємством «Східземлеустрій».

Визнано недійсним рішення Степнянської сільської ради від 26 грудня 2007 року № V/15-4 про виділення ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1339га за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 184662, виданий ОСОБА_2 , на земельну ділянку, площею 0,1339га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:000:0084, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 1АА грудня 2005 року.

Визнано недійсним рішення Степнянської сільської ради від 25 лютого 2005 року № ІV/21-7 про виділення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,1405га за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 184662, виданий ОСОБА_3 , на земельну ділянку, площею 0,1405га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер - :01:000:0083, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 1АА16300056 від 24 грудня 2005 року.

Визнано недійсним рішення Степнянської сільської ради від 27 квітня 1995року про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,140га за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_4 , на земельну ділянку, площею 0,140га, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером 419 02 серпня 1995 року /а.с.4-7/.

Також заявником надано ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 січня 2014 року якою виправлено описку в рішенні Мар`їнського районного суду Донецької області від 03 грудня 2013року, а саме зазначено про те, що в тексті рішення слід вважати вірними: назву селищної ради «Степненська сільська рада» та прізвище третьої особи « ОСОБА_8 » замість невірного « ОСОБА_9 » /а.с.8-9/.

В листі Мар`їнського районного суду Донецької області № 2-830/11/5/21/2021 від 31 березня 2021року йдеться про те, що заявнику ОСОБА_1 надано копію рішення в цивільній справі 2-1830/11 та повідомлено, що матеріали цієї справи були направлені до Апеляційного суду Донецької області за вихідним номером Е-35/13-вих від 07 лютого 2014 року та на час підготовки відповіді не повернуті /а.с.11/.

Інформація зазначена в рішенні Мар`їнського районного суду Донецької області від 03 грудня 2013року в цивільній справі № 2-1830/11 та листі Мар`їнського районного суду Донецької області № 2-830/11/5/21/2021 від 31 березня 2021року також підтверджена листом Донецького апеляційного суду № 3.10-1058/21 від 01 квітня 2021року /а.с.12/.

Перевіривши оскаржувану ухвалу апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог законодавства відхилив обставини, що мають значення для справи, які доведені та допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У розумінні норм процесуального права України особа визначивши свої права, реалізує їх за своїм розсудом та розпорядження своїми правами являється одним із основоположних принципів судочинства.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - Конвенція, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

В рішенні Європейського суду з прав людини - ЄСПЛ у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року в параграфі 50 йдеться про те, що «…процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків», тобто дана норма втілює «право на суд» в розумінні якого право на доступ до суду, право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів.

Крім того, порушення судового провадження саме пособі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції, ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними. Право на доступ до суду включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом; воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

За обставинами даної справи ОСОБА_1 домоглася винесення остаточного судового рішення, однак провадження було втрачено за обставин які не залежали від волі останньої.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є - відновлення втраченого судового провадження.

Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення.

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Відповідно до статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом статті 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Заявник ОСОБА_1 можливість відновлення втраченого провадження пов`язувала із змістом самого рішення, яке вона отримала із архіву суду, також посилалась на документи, видані судом першої та апеляційної інстанції з огляду на ті обставини що апеляційний суд куди було оскаржено рішення суду знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Та суд першої інстанції свій висновок про недостатність зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження зробив без врахування змісту наданих заявником архівних рішень і не врахував заявлених в них фактів, а керувався лише самими правовими підставами; при цьому не вжив всіх передбачених чинним законодавством заходів таких як: допит свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень статті 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень статей 3, 15 ЦК України, статей 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів.

За встановлених обставин слід виходити з того, що не має практичної доступної для ОСОБА_1 можливості для виправлення встановленого в її справі порушення в інший спосіб ніж відновлення втраченого провадження.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на виконання рішення суду, що є складовою частиною здійснення правосуддя, оскільки це буде порушенням права передбаченого статтею 6 Конвенції на справедливий суд. Та від особи яка вже домоглася винесення остаточного судового рішення не можна вимагати ініціювати окреме інше провадження.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції не виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність рішення суду, формально поставився до передбачених законом вимог та передчасно вирішив питання про відмову у відновленні втраченого провадження, що призвело до постановлення помилкової ухвали й відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 24 травня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2021 року.

Судді: