ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/837/21
Провадження № 22-ц/4820/1498/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2021 року (суддя Павлова А.С.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Позов мотивовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10 грудня 2010 року. За час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач на власний розсуд інколи надає матеріальну допомогу на утримання доньки, проте вона не регулярна та не може покрити навіть часткові потреби дитини. Донька ОСОБА_4 часто хворіє, у неї є проблеми із шкірою, що потребує витрат на косметолога. Орієнтовно щомісячні витрати на дитину складають 10150 грн. Позивач отримує мінімальну заробітну плату, тому не може забезпечити гідний рівень життя доньці. Водночас відповідач має можливість надавати допомогу, оскільки працює та отримує високі доходи. Відповідач є фізичною особою-підприємцем та займається підприємницькою діяльністю, а саме готельним бізнесом. Крім того, він є власником нерухомого майна, має у власності автомобіль. Інших осіб у нього на утриманні немає.

Посилаючись на наведене, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 6500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки. Також просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800 грн.

У відзиві на позов відповідач не заперечував проти сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2500 грн., зазначивши в ньому також попередній розрахунок судових витрат понесених відповідачем і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, а саме витрати на правничу професійну допомогу, які складають 3300 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Судові витрати на професійну правничу допомогу покладено на кожну сторону, яка понесла дані витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині судових витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1290 грн., пропорційно розміру задоволених вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не врахував, що відповідач разом із відзивом на позовну заяву подав розрахунок витрат на послуги надані адвокатом, квитанцію до прибуткового касового ордера, акт прийняття-передачі наданих послуг, проте вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлялось. З цих підстав вважає, що такі витрати не можуть бути покладені на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також вказувала, що понесені нею витрати підтверджені належними доказами та є цілком співмірними із складністю справи та виконаними роботами, а клопотання про зменшення таких витрат від відповідача до суду не надходило.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо покладення витрат на професійну правничу допомогу без врахування пропорційності розміру задоволених позовних вимог порушують норми процесуального права.

Судом встановлено, що в провадженні Волочиського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 21.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Вирішуючи розподіл понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу (позивачем 2800 грн. та відповідачем 3300 грн.) суд першої інстанції вважав справедливим та доцільним покласти на позивача 2800 грн., на відповідача 3300 грн., хоча позовна заява позивача задоволена судом на 46,15%.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з пунктом 8 частини 3 статті 178 ЦПК України відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

За нормами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що представником ОСОБА_1 у суді першої інстанції була адвокат Довганик В.І., яка діяла на підставі ордеру серія АА №140922 від 18 травня 2021 року та договору про надання правової допомоги від 18 травня 2021 року (а.с. 31-35).

При зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_1 через представника адвоката Довганик В.І. було заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження якого було надано: ордер, договір №37 про надання правничої допомоги від 18 травня 2021 року з адвокатом Довганик В.І., акт приймання-передачі наданих послуг від 18 травня 2021 року, квитанцію про оплату послуг від 21 травня 2021 на суму 2800 грн.

Професійну правничу допомогу ОСОБА_2 у справі №671/837/21 надавала адвокат Станіславська А.В. на підставі ордеру серії ОД №649902 від 30 червня 2021 року.

У відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_2 зазначила орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу при розгляді справи (3300 грн.). На підтвердження понесення витрат надала розрахунок витрат на послуги, надані адвокатом, квитанцію до прибуткового касового ордера №2 від 02 липня 2021 року на суму 3300 грн., акт прийняття-передачі наданих послуг від 02 липня 2021 року, ордер серії ОД №649902 від 30 червня 2021 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

За результатами розгляду вказаної справи судом першої інстанції позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 3000 грн. Таким чином, позов ОСОБА_1 задоволено на 46,15% відсотків.

Згідно з п.п.3 п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1292,20 грн. (2800 грн.?46,15%), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1777,05 грн. (3300?53,85%).

Згідно ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Зважаючи на зазначене з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 484,85 грн. грн.45 коп. (1777,05 грн. - 1292,20 грн.).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не було заявлено клопотання про стягнення судових витрат, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані. Відповідачем було документально доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні. Такі докази подано відповідачем до закінчення судових дебатів у справі, разом з відзивом на позов (ч.8 ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2021 року в частині стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 484 грн. 85 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк