Справа № 646/3936/21
№ провадження 2/646/1836/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.21 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Благої І.С.,
за участю секретаря судового засідання Матвійчук В.В.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просить суд стягнути на її користь з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) стягнуті в рамках виконавчого провадження № 55083531 грошові кошти в розмірі 5377,16 грн., витрати виконавчого провадження в розмірі 201,00 грн., виконавчий збір у розмірі 1374,70 грн., що разом складає 6952,86 грн.
Ухвалою суду від 18.06.2021 року відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідач відзив за правилами спрощеного позовного провадження не подав, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Пояснення третьої особи на адресу суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2016 року у справі № 2020/2359/2012 заяву ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання залишено без задоволення.
Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області від 08.11.2017 року було відкрито виконавче провадження № 55083531 за виконавчим листом № 2020/2359/2012, 29 січня 2015 року виданим Комінтернівським районним судом м. Харкова.
Наказом Міністерства юстиції України від 09.07.2021 № 2434/5 «Про перейменування відділів державної виконавчої служби» станом на 10 липня 2021 року Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перейменовано в Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року у справі № 641/8191/17 скаргу ОСОБА_1 на вищевказану постанову державного виконавця було залишено без задоволення.
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.07.2018 року у справі № 641/8191/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року було залишено без задоволення, ухвалу без змін.
Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 року у справі № 641/8191/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнено частково, ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 липня 2018 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Осмоловської Тетяни Олексіївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 55083531 від 08 листопада 2017 року за виконавчим листом № 2020/2359/2012, виданим 29 січня 2015 року, скасувано постанову старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Осмоловської Тетяни Олексіївни про відкриття виконавчого провадження № 55083531 від 08 листопада 2017 року за виконавчим листом № 2020/2359/2012, виданим 29 січня 2015 рок, в іншій частині ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 липня 2018 року залишено без змін.
08 травня 2020 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулась до державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О. В. із заявою, в якій просила скасувати постанову старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (до перейменування - Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області) Осмоловської Т. О. про відкриття виконавчого провадження № 55083531 від 08 листопада 2017 року за виконавчим листом № 2020/2359/2012, виданим 29 січня 2015 року Комінтернівським районним судом м. Харкова та письмово повідомити боржника про наслідки розгляду даної заяви про скасування постанови.
08 травня 2020 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулась до державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О. В. із заявою про надання інформації, в якій просила повідомити суму коштів, стягнутих з неї на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження № 55083531 про стягнення грошових коштів у розмірі 31 458 грн. 60 коп.
Постановою головного державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О. В. від 20 травня 2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.11.2017 року було скасовано.
18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась за допомогою засобів поштового зв`язку до державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Коник О. В. із двома заявами про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та про надання довідки про перерахування коштів, в якій просила письмово повідомити, яку загальну суму грошових коштів було стягнуто з неї на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про надання інформації, в якій вона просила терміново письмово повідомити конкретну суму, яка була з неї стягнута та яка залишилась до стягнення, яка була отримана державною виконавчою службою 01 вересня 2020 року згідно з даними реєстру відправки Укрпошти.
Згідно з листом начальника відділу Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.11.2020 року № 542168, в рамках виконавчого провадження № 55083531 з виконання виконавчого листа № 2020/2359/2012, 29 січня 2015 року виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 грошових коштів було стягнуто: 5 377 (п`ять тисяч триста сімдесят сім) грн. 16 коп., витрати виконавчого провадження у розмірі 201 (двісті одна) грн. 00 коп., виконавчий збір у розмірі 1 374 (одна тисяча триста сімдесят чотири) грн. 70 коп.
Відповідно до частини четвертої статті 13, частини першої статті 55, статті 129 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.
Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.
Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Згідно з частиною другою статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Тлумачення частини другої статті 48 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки ДКСУ чи її територіальний орган не є тим суб`єктом який порушив права чи інтереси позивача.
Так, сам факт стягнення коштів із Державного бюджету України не може бути підставою для обов`язкового залучення до участі у справі відповідачем ДКСУ чи її територіального органу. У разі сприйняття подібного підходу до участі у справах про стягнення коштів, відшкодування шкоди завжди необхідно було б щоразу залучати суб`єкта, який здійснює управління рахунком, на якому розміщені грошові кошти відповідача.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).
Саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.
Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган.
До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі № 242/4741/16-ц.
Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби, його посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про виконавче провадження».
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.
Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).
Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків.
Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.
Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду.
Грошовий вираз майнової шкоди є збитками. Відповідно до статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що оскільки постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у цивільній справі № 641/8191/17 постанову державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Осмоловської Т. О. про відкриття виконавчого провадження № 55083531 було скасовано та визнано дії державного виконавця неправомірними, стягнуті в рамках вказаного виконавчого провадження з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_1 .
Судом було встановлено, що у зв`язку із неправомірними діями старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Осмоловської Тетяни Олексіївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 55083531 від 08 листопада 2017 року за виконавчим листом № 2020/2359/2012, виданим 29 січня 2015 року, в рамках вказаного виконавчого провадження з позивача було стягнуто кошти у розмірі 6952,86 грн.
Таким чином, в ході судового розгляду справи судом було встановлено факт заподіяння шкоди позивачу, підтверджено судовим рішенням протиправність дій державного виконавця та причинний зв`язок між ними.
За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.
Що стосується судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, то суд виходить з наступного.
Так позивачем на підтвердження понесених нею витрат на професійну допомогу надано:
- копію договору про надання правової допомоги, який був укладений 14.06.2021р. між позивачем та адвокатом Поліщуком О.Л.;
- копію калькуляції рахунку від 14.06.2021 року;
- копію акту приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 14.06.2021 року;
- копію квитанції № 17РІ-1АРВ-558Н-С8Х6 від 14.06.2021 року, згідно з яким адвокат Поліщук О.Л. прийняв від ОСОБА_1 2560,00 грн. як гонорар за договором про надання правової допомоги від 14.06.2021р.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат (витрат на правову допомогу), яка є пропорційною до задоволених судом позовних вимог, а саме у розмірі 2560,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 стягнуті в рамках виконавчого провадження № 55083531 грошові кошти в розмірі 5377,16 грн., витрати виконавчого провадження в розмірі 201,00 грн., виконавчий збір у розмірі 1374,70 грн., що разом складає 6952,86 грн.
Стягнути з Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2560,00 грн.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.С.Блага