ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/825/21
Провадження № 22-ц/4820/1486/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

за участю учасників справи: представника апелянта Поліщука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівського підприємства теплових мереж на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року (суддя Цідик А.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шепетівського підприємства теплових мереж про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що працювала в ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з 01.05.2012 та наказом №319-к від 18.10.2019 звільнена в порядку переведення до Шепетівського підприємства теплових мереж.

Керівником Шепетівського підприємства теплових мереж їй двічі відмовлено в укладенні трудового договору, у зв`язку з чим вона звернулася до суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року зобов`язано Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з позивачем, запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року, а також вирішено стягнути з Шепетівського підприємства теплових мереж на її користь 87900,12 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (за період, визначений позовними вимогами, з 21 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року).

8 лютого 2021 року вона звернулася до відповідача із письмовою заявою про виконання судового рішення, однак на виконання рішення суду трудовий договір з нею не укладався.

22 лютого 2021 року старшим державним виконавцем Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №64602864 та №64603466 про зобов`язання Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з ОСОБА_1 , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21.10.2019 та про стягнення з підприємства на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 90 059,42 грн.

Наказом директора Шепетівського підприємства теплових мереж від 26.02.2021 №38-к з позивачем укладено трудовий договір по посаді інженера з підготовки кадрів з 21.10.2021, фактично вона приступила до виконання посадових обов`язків інженера з підготовки кадрів з 01.03.2021.

На день складання наказу №38-к від 26.02.2021 «Про виконання рішень судів по справі» та укладення трудового договору в порядку переведення, позивач перебувала у вимушеному прогулі з 24 липня 2020 року по 26 лютого 2021 року (період, що не охоплений позовними вимогами у справі №688/2531/20 2/688/774/20).

У зв`язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути на її користь з Шепетівського підприємства теплових мереж середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2020 року по 26 лютого 2021 року, що становить 151 день, у сумі 70 227 грн 08 коп., з яких необхідно здійснити всі обов`язкові відрахування до бюджету, та судовий збір у сумі 908 грн.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до Шепетівського підприємства теплових мереж про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з Шепетівського підприємства теплових мереж на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 липня 2020 року до 26 лютого 2021 року в сумі 70227 грн. 08 коп., з яких слід здійснити всі обов`язкові відрахування до бюджету.

Стягнуто з Шепетівського підприємства теплових мереж на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, Шепетівське підприємство теплових мереж в апеляційній скарзі просить його скасувати повністю.

Вважає, що під час ухвалення рішення судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що період вимушеного прогулу позивача з 24.07.2020 по 26.02.2021 виник у зв`язку з розглядом справи №688/2531/20 за повторним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського підприємства теплових мереж, що виключає вину підприємства щодо його виникнення, про що неодноразово наголошувалось відповідачем при розгляді даної справи.

При ухваленні судового рішення у даній справі суд першої інстанції не врахував висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 по справі №552/3404/17 щодо визначення вимушеного прогулу та доводів відповідача про те, що вимушений прогул за період з 21.10.2019 по 23.07.2020 виник саме з вини позивача, оскільки та невірно обрала спосіб захисту свого порушеного права, а період з 24.07.2020 по 26.02.2021 утворився у зв`язку із розглядом справи №688/2531/20.

Не погоджуючись з висновками суду про те, що відповідачем рішення суду в частині зобов`язання Шепетівського підприємства теплових мереж укласти трудовий договір з ОСОБА_1 , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21.10.2019, яке набрало законної сили 27.01.2021, безпідставно не виконувалось до 26.02.2021, що, в свою чергу, свідчить про затримку відповідачем виконання судового рішення та зумовлює породження у позивача права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апелянт зазначає, що ним неодноразово вказувалось, що оформлення договірних відносин між ОСОБА_1 та підприємством на підставі заяви від 08.02.2021, яку підприємство отримало 10.02.2021, не відбулось з її вини, оскільки позивач не додала до заяви копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021 по справі №688/2531/20 та копію рішення Шепетівського міськрайонного суду з відміткою про дату набрання законної сили.

Набрання рішенням законної сили є підставою для початку його виконання. Вказані вище рішення з відміткою про дату набрання законної сили підприємство отримало 15.03.2021.

Затримка виконання рішення суду від 18.11.2020 по справі №688/2531/20 відбулась не з вини відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року залишити без змін як законне.

Щодо посилання відповідача про вимушений прогул за період з 21.10.2019 по 23.07.2020 виник саме з вини позивача, а період з 24.07.2020 по 26.02.2021 утворився у зв`язку з розглядом справи №688/2531/20 ОСОБА_1 зазначає, що суд рішенням зобов`язує власника або уповноважений ним орган укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення, з першого робочого дня, наступного після дня звільнення з попереднього місця роботи (якщо була обумовлена інша дата з цієї дати), з іншими особами з дня звернення до власника або уповноваженого ним органу з приводу прийняття на роботу.

Якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладання трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата проводиться відповідно до правил ч. 2 ст. 235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівнику. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.06.2021 у справі №688/2531/20.

Щодо посилання апелянта на те, що оформлення договірних відносин між ОСОБА_1 та Шепетівським підприємством теплових мереж на підставі заяви від 08.02.2021 не відбулось з вини позивача, оскільки вона не додала до заяви копію постанови Хмельницького апеляційного суду та Шепетівського міськрайонного суду з відміткою про дату набрання сили позивач погоджується з твердженням місцевого суду, що відповідач, достовірно знаючи про ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 27.01.2021, і те, що вона набрала законної сили в день її прийняття, проявив бездіяльність та судове рішення не виконав до 26.02.2021.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзиву на неї апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 22 лютого 1988 року по 30 квітня 2012 року працювала у Шепетівському підприємстві теплових мереж і була звільнена з посади фахівця по роботі з персоналом у зв`язку з переведенням у ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», що підтверджується даними копії трудової книжки ОСОБА_1 (а. с. 10-14).

2 грудня 2011 року між Шепетівською міською радою та ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» укладено концесійний договір, згідно з пунктом 2 якого об`єктом концесії є цілісний майновий комплекс «Шепетівське підприємство теплових мереж».

Позачерговою сесією Шепетівської міської ради Хмельницької області від 6 листопада 2017 року №1 прийнято рішення «Про відмову від договору концесії в односторонньому порядку та повернення майна».

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року у справі № 924/24/19, що набрало законної сили 10 вересня 2019 року, зобов`язано ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні цілісним майновим комплексом «Шепетівське підприємство теплових мереж» шляхом звільнення цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж» ТОВ «Шепетівка Енергоінвест».

Рішенням сесії Шепетівської міської ради Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року №1 погоджено Акт комісії з приймання цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж» з концесії від 10 жовтня 2019 року, зазначене майно передано на праві господарського відання Шепетівському підприємству теплових мереж і погоджено керівнику Шепетівського підприємства теплових мереж прийняття працівників в порядку переведення з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест».

ОСОБА_1 з 1 травня 2012 року прийнята в ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» на посаду провідного фахівця по роботі з персоналом (1 березня 2015 року перейменована на посаду інженера з підготовки кадрів) в порядку переведення з Шепетівського підприємства теплових мереж.

8 жовтня 2019 року директор Шепетівського підприємства теплових мереж звернувся з листом до генерального директора ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», в якому у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про усунення перешкод у користуванні майном по справі №924/24/19 та необхідністю подальшого обслуговування цілісного майнового комплексу «Шепетівське підприємство теплових мереж», запропонував звільнити з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» всіх працівників, в тому числі і позивача, в порядку переведення на Шепетівське підприємство теплових мереж з подальшим працевлаштуванням.

Наказом від 18 жовтня 2019 року №319-к генерального директора ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» з 18 жовтня 2019 року позивача звільнено з посади інженера з підготовки кадрів за її згодою у зв`язку з переведенням в Шепетівське підприємство теплових мереж на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України.

21 жовтня 2019 року позивач засобами поштового зв`язку направила на адресу Шепетівського підприємства теплових мереж заяву про прийняття на роботу в порядку переведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення і ця заява була отримана відповідачем 24 жовтня 2019 року.

Листом від 13 листопада 2019 року №151 Шепетівське підприємство теплових мереж відмовило позивачу у прийнятті на роботу з 21 жовтня 2019 року в порядку переведення, оскільки станом на 21 жовтня 2019 року заяв на прийняття на роботу та доказів про припинення трудових відносин з ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» від позивача не надходило, що було розцінено, як відсутність її згоди на працевлаштування. Крім того, з метою забезпечення належної роботи підприємства на посаду інженера з підготовки кадрів було прийнято іншого працівника.

Вказані вище обставини встановлені постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року (а. с. 47-52).

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2020 року у цивільній справі №688/218/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Шепетівського підприємства теплових мереж про поновлення по роботі на посаді інженера з підготовки кадрів з 21 жовтня 2019 року в порядку переведення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено через невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством (а. с. 98-102).

Цим рішенням встановлено, що порушене право ОСОБА_1 полягає не у незаконному звільненні з підприємства, способом захисту якого є поновлення на роботі, а у відмові відповідача у прийнятті на роботу в порядку переведення, способом захисту якого є зобов`язання власника або уповноваженого ним органу укласти трудовий договір з особою, запрошеною на роботу в порядку переведення.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року у цивільній справі № 688/2531/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалено зобов`язати Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з позивачем, запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення, з часу надання нею документів, необхідних для укладення трудового договору. В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено (а. с. 43-46).

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року в частині задоволеної позовної вимоги змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції: «Зобов`язати Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір із ОСОБА_1 , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року». Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року в частині відмови в позові скасовано та в цій частині постановлено нове судове рішення, стягнуто із Шепетівського підприємства теплових мереж на користь ОСОБА_1 87900 грн. 12 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року та судовий збір. При цьому, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача визначена апеляційним судом за період з 21 жовтня 2019 року по 23 липня 2020 року (період, визначений позовними вимогами).

У судовому засіданні Хмельницького апеляційного суду 27.01.2021 брав участь представник відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05.02.2021 виправлена описка у постанові суду, а саме правильно зазначено по-батькові позивачки (а. с. 55).

Постанова Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021 набрала законної сили в день її прийняття 27.01.2021.

Зазначені обставини в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

08.02.2021 позивач засобами поштового зв`язку направила на адресу відповідача заяву про виконання постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021, яка була зареєстрована відповідачем 10.02.2021 (а. с. 29-32).

11.02.2021 ОСОБА_1 звернулась до Шепетівського міськрайонного суду із заявою про видачу копій судових рішень (а. с. 34).

15.02.2021 Шепетівський міськрайонний суд видав виконавчі листи у справі №688/2531/20 та 18.02.2021 направив їх ОСОБА_1 для пред`явлення до виконання, а Шепетівському підприємству теплових мереж направив копію судових рішень для відома (а. с. 53, 54).

22 лютого 2021 року постановою старшого державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 64602864 про зобов`язання Шепетівське підприємство теплових мереж укласти трудовий договір з ОСОБА_1 , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21.10.2019 року (а. с. 36).

Постановою старшого державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження ВП № 64603466 про стягнення на користь ОСОБА_1 з Шепетівського підприємства теплових мереж коштів в сумі 90059,42 грн. (а. с. 38).

24.02.2021 винесена постанова старшого державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про зміну (доповнення) реєстраційних даних (а. с. 40).

Вказані постанови державного виконавця 22.02.2021 направлені боржнику Шепетівському підприємству теплових мереж.

23.02.2021 директор Шепетівського підприємства теплових мереж письмово запропонував ОСОБА_1 надати копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021 з відміткою про набрання рішенням законної сили та копію виконавчого листа (а. с. 41).

Наказом директора Шепетівського підприємства теплових мереж від 26.02.2021 №38-К з позивачем укладено трудовий договір на посаді інженера з підготовки кадрів з 21.10.2019, фактично вона приступила до виконання посадових обов`язків інженера з підготовки кадрів з 01.03.2021 (а. с. 33).

Постановою Верховного Суду від 02.06.2021 рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 листопада 2020 року у незміненій та нескасованій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 січня 2021 року залишено без змін (а. с. 198-205).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачем рішення суду в частині зобов`язання Шепетівського підприємства теплових мереж укласти трудовий договір із ОСОБА_1 , запрошеною на посаду інженера з підготовки кадрів в порядку переведення з 21 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 27.01.2021 безпідставно не виконувалось до 26 лютого 2021 року, що в свою чергу свідчить про затримку відповідачем виконання судового рішення та зумовлює породження у позивача права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідач достовірно знав про ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021 і те, що вона набрала законної сили в день її прийняття.

Позивач перебувала у вимушеному прогулі з 21.10.2019 (з моменту звільнення) до 26.02.2021 (до моменту укладення трудового договору). При цьому, середній заробіток за період вимушеного прогулу з 21.10.2019 по 23.07.2020 (період, визначений позовними вимогами у справі №688/2531/20) стягнуто на користь позивача з Шепетівського підприємства теплових мереж рішенням суду, яке набрало законної сили, а саме постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021.

Після ухвалення постанови Хмельницьким апеляційним судом 27.01.2021 права позивача були поновлені відповідачем лише 01.03.2021.

Отже, позивач перебувала у вимушеному прогулі з вини відповідача з 24 липня 2020 року до 26 лютого 2021 року, що становить 151 день.

За таких обставин суд стягнув на користь позивача з відповідача середній заробіток за вимушений прогул за період з 24 липня 2020 року до 26 лютого 2021 року, що становить 151 день, у сумі 70227 грн. 08 коп. (465,08 грн. х 151 р.д.), з яких слід здійснити всі обов`язкові відрахування до бюджету.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, згідно зі ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Якщо внаслідок відмови у прийнятті на роботу або несвоєчасного укладання трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата проводиться відповідно до правил ч. 2 ст. 235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу незаконно звільненому працівникові.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється у випадках звільнення без законних підстав або незаконного переведення на іншу роботу (частина перша); у разі визнання формулювання причин звільнення неправильними або таким, що не відповідає чинному законодавству (частина третя); у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу (частина четверта).

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, вимушений прогул визначається як період часу, з якого почалось порушення трудових прав працівника, (незаконне звільнення або переведення на іншу роботу, неправильне зазначення формулювання причин звільнення або затримки видачі трудової книжки при звільненні) до моменту поновлення таких прав.

Як встановлено у справі, відмова в укладенні трудового договору з працівником, запрошеним на роботу в порядку переведення, є порушенням трудових прав працівника, а тому є і підставою для застосування правил частини другої статті 235 КЗпП України про оплату вимушеного прогулу.

Середня заробітна плата обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі Постанова №100).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Постанови №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, в даному випадку звільнення.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Постанови №100).

Витребуваний у відповідача розрахунок середньоденної заробітної плати позивача відповідає вимогам Постанови №100 і становить 465,08 грн.

Посилання апелянта на те, що період вимушеного прогулу позивача з 24.07.2020 по 26.02.2021 виник у зв`язку з розглядом справи №688/2531/20 за повторним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського підприємства теплових мереж, що виключає вину підприємства щодо його виникнення, про що неодноразово наголошувалось відповідачем при розгляді даної справи, є безпідставними.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Шепетівського підприємства теплових мереж про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у березні 2021 року. Проте, період з 24 липня 2020 року охоплюється вирішенням спору між сторонами з приводу незаконного звільнення ОСОБА_1 , внаслідок незаконних дій саме підприємства.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що при ухваленні судового рішення у даній справі суд першої інстанції не врахував висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 по справі №552/3404/17 щодо визначення вимушеного прогулу та доводів відповідача про те, що вимушений прогул за період з 21.10.2019 по 23.07.2020 виник саме з вини позивача, оскільки остання невірно обрала спосіб захисту свого порушеного права, а період з 24.07.2020 по 26.02.2021 утворився у зв`язку із розглядом справи №688/2531/20.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З аналізу змісту частини другої статті 233 КЗпП України, вбачається, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Отже, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України.

Не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог посилання апелянта на те, що невірним є твердження суду про затримку відповідачем виконання судового рішення та появи у позивача права на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки, як зазначає апелянт, позивач не додала до заяви копію постанови Хмельницького апеляційного суду від 27.01.2021 по справі №688/2531/20 та копію рішення Шепетівського міськрайонного суду з відміткою про дату набрання законної сили. Представник відповідача достовірно знав про ухвалення Хмельницьким апеляційним судом постанови від 27.01.2021, і те, що вона набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Пунктом першим ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні від 3 квітня 2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, відповідач мав можливість ознайомитись з процесуальними документами, прийнятими судом під час вирішення справи (про хід справи) в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для загального доступу або звернутися з даним питанням безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

В силу приписів ст. ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суперечить нормам трудового законодавства та не може братись до уваги апеляційним судом твердження Шепетівського підприємства теплових мереж, що затримка виконання рішення суду від 18.11.2020 по справі №688/2531/20 відбулась не з вини відповідача.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Шепетівського підприємства теплових мереж залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 1 жовтня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк