Справа № 212/5511/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Козлова Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстровану шлюбі з 20.08.2010 року. На даний час, взаємини подружжя погіршились, тому вони проживають окремо. Діти залишились проживати з нею. Відповідач офіційно працює, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 09 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено його право на пред`явлення зустрічного позову.

20 серпня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач просить суд відмовити в задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що одна дитина проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні. З цих підстав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала частково, пояснила, що після звернення до суду з позовом і до теперішнього часу місце проживання дітей визначилося таким чином: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачкою, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає з батьком. Однак, вважала, що оскільки доходи сторін різняться, відповідач отримує приблизно 20000 гривен, а її дохід майже вдвічі менший, з метою нівелювання різниці матеріальних умова дітей, просила стягнути аліменти на утримання доньки Віолетти.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на даний час сторони вирішили питання про місце проживання дітей. Позивач працює, отримує щомісячно заробітну плату, а відтак вона може утримувати доньку, а в разі виникнення матеріальних проблем, він буде допомагати донці в добровільному порядку.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, 20 серпня 2010 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис №536.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що й підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону, передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Судом встановлено, що сторонами вирішено питанні про місце проживання дітей: ОСОБА_6 проживає з батьком ОСОБА_2 , ОСОБА_7 з матір`ю ОСОБА_1 .

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Утримання неповнолітньої дитини є спільним обов`язком батьків, в судовому засіданні сторонами підтверджено, що вони працюють, отримують заробітну плату, однак дохід ОСОБА_1 менше ніж у ОСОБА_2 , а відтак, відповідач має можливість додатково допомагати дитині (донці), яка залишилась проживати з матір`ю, а тому з відповідача можливе стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу, і це повністю задовольнить матеріальні потреби дитини, яка залишилась проживати з позивачем, при цьому, не допустить виникнення дисбалансу інтересів іншої дитини - сина, який залишився проживати з відповідачем та забезпечить рівність сторін по забезпеченню дітей, не допустить порушення прав сторін.

Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то відповідно до ч.2 п.3 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Отже відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, суд, - У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 25 червня 2021 року і до повноліття дитини.

Рішення суду допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення буде виготовлено 13 вересня 2021 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю. В. Козлов