Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/2696/20
"18" серпня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі Корнієнко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Тетяна Іванівна, про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження будинку для відпочинку та земельної ділянки, вилучення записів про обтяження з реєстрів, -
Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Дьякова Т.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Тетяна Іванівна, про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження будинку для відпочинку та земельної ділянки, вилучення записів про обтяження з реєстрів.
Позивач у судове засідання подала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу без її присутності , проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Тетяна Іванівна в судове засідання не з`явилися, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов суду не надали, про поважність причин неявки, суд не повідомили.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.
З`ясувавши обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України на сторони покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України).
За змістом ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
13.02.2014 року позивачкою на ім`я ОСОБА_4 була складена нотаріальна довіреність, якою його уповноважено представляти її інтереси як власника вищевказаного будинку для відпочинку з правом підготувати всі необхідні документи для подальшого передачу в іпотеку та продажу належного їй на праві власності вищевказаного нерухомого майна та в подальшому передати в іпотеку, в забезпечення зобов`язань позивачки або зобов`язань третіх осіб, та продати вищевказане нерухоме майно за ціну та на умовах згідно попередніх домовленостей між позивачкою та ОСОБА_4 ..
17.03.2014 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який діяв за нотаріальною довіреністю від імені позивачки, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І.. Підставою укладення вищевказаного договору, стало забезпечення вимоги іпотекодержателя ОСОБА_5 , що виникли з договору позики від 17.03.2014 року, укладеного між іпотекодержателем ОСОБА_3 та боржником у простій письмовій формі на суму 960 000 грн., з обумовленим в Основному договорі строком повернення боргу до 17.09.2014 року.
Позивачці від відповідача ОСОБА_4 стало відомо, що у вищезазначений строк, умови іпотечного договору від 17.03.2014 року ним були виконані та борг у розмірі 960 000 грн. був повернутий у повному обсязі.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2019 року за вих. № 195059111 вбачається, що запис про державну реєстрацію іпотеки було внесено на підставі іпотечного договору від 17.03.2014 року №856 виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Петрушенко Т.І..
Оскільки встановити обставини того, що боргове зобов`язання відповідача ОСОБА_4 перед відповідачем ОСОБА_3 у розмірі 960 000 грн., було виконано в повному обсязі та у строки визначенні договором позики, у позасудовому порядку неможливо, так як на сьогоднішній день, будь-які відомості щодо відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме: місце проживання або місцезнаходження, засоби зв`язку, адреса електронної пошти, за якою можливо встановити зв`язок, позивачці не відомі, отримати від них підтвердження щодо виконання умов іпотечного договору від 17.03.2020 року та повернення боргу у розмірі 960 000 грн., суд приходить до висновку, що з гідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, позивачка має право звернутися до суду за захистом свого майнового права.
Разом з тим в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання іпотекодержателем вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про іпотеку», тобто направлення приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І. у визначений законом строк заяви про державну реєстрацію припинення іпотеки після повного погашення боргу, зобов`язання за яким було забезпечено іпотекою відповідно до іпотечного договору від 17.03.2014 року за №858.
Оскільки п.1 Іпотечного договору було обумовлено строк повернення боргу, а саме до 17.09.2014 року та іпотекодержатель ОСОБА_3 на момент подання позовної заяви не здійснив жодних дій щодо примусового стягнення заборгованості за іпотечним договором, що не було спростовано у процесі судового розгляду, суд приходить до висновку, що іпотечний договір від 17.03.2014 року припинив свою дію.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст.317 та ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Як визначено ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зіст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_1 просила визнати іпотеку такою, що припинена з огляду на належне виконання умов договору позики.
За таких обставин, у силу частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, суд приходить до висновку, що договір іпотеки також є припиненим.
Таким чином, зобов`язання позивача за іпотечним договором, які є похідними від основного зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, є припиненими, а наявна заборона відчуження будинку для відпочинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та записи про які внесені на підставі іпотечного договору від 17.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І., обмежують право власності позивача, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження будинку для відпочинку та земельної ділянки, вилучення записів про обтяження з реєстрів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати у справі вирішено відповідно до положення ст. 141 ЦПК України.
На підставі ст.ст.16, 316 - 319, 321, 386, 391, 598, 599 ЦК України, ст.ст. 4, 17 Закону України "Про іпотеку", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст.ст.263-265, 280, 281, 284, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Тетяна Іванівна, про визнання іпотечного договору припиненим, зняття заборони відчуження будинку для відпочинку та земельної ділянки, вилучення записів про обтяження з реєстрів - задовольнити в повному обсязі.
Визнати припиненим Іпотечний договір від 17.03.2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І. за р№856.
Припинити обтяження та зняти заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме: будинку для відпочинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , записи про які внесені на підставі іпотечного договору від 17.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Петрушенко Т.І..
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко