Справа № 453/766/21
№ провадження 2/453/354/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася у Сколівський районний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на підставі судового наказу Сколівського районного суду Львівської області від 10.07.2018 року, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 02.07.2018 року, на 6000(шість тисяч) гривень у твердій грошовій сумі, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 01.07.2021 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням та викликом учасників справи.

Позов обґрунтовано тим, що 14 серпня 2018 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Сколівського районного суду Львівської області по цивільній справі за №453/509/18. Від шлюбу у них із відповідачем є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дочка зареєстрована та проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Сколівського районного суду Львівської області від 10.07.2018 року по цивільній справі №453/803/18 було наказано стягувати із відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на сьогодні відповідач сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1000 грн. Додаткові витрати на дитину відповідач добровільно сплачувати відмовляється. Аліменти, які на даний час стягуються з відповідача недостатні для матеріального утримання їхньої доньки. У зв`язку із цим позивач змушена виїжджати на заробітки до Польщі, щоб мати змогу хоч якось забезпечити. Відповідач є працездатним, працює та отримує дохід. Так, як угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак надіслала на адресу суду клопотання (вх.№ЕП -962 від 08.08.2021 року) про розгляд справи без її участі. Позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак скористався своїм правом та подав відзив в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Він погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1800 грн., що забезпечить достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а також надасть йому можливість для утримання вагітної дружини ОСОБА_5 . Для доведення наведених у позовній заяві обставин, позивачка, крім власного твердження, не надала жодних доказів, не кажучи про їх належність, достатність і допустимість. Зазначив, що продукти, зазначені у рахунку витрат, це продукти якими позивач харчувалася перебуваючи на території Польщі, оскільки не надала жодного підтвердження здійснення передач на територію України. Так, позивачка висунула вимогу про стягнення аліментів у розмірі 6000 грн., однак жодним чином не обґрунтувала такий розмір аліментів та не довела належними та допустимими доказами його можливість сплачувати їх в такому розмірі. На даний час він не працює та не має постійних доходів. Отже, враховуючи вказане, він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, а позивачем не обґрунтовано даний розмір аліментів та не доведено факт отримання ним таких доходів, які б давали йому змогу на даний час їх сплачувати.

08.09.2021 року позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що заперечення відповідача є необгрунтованими, а вказані у відзиві відомості не відповідають дійсності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

У ході судового розгляду встановлено, що 14 серпня 2018 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Сколівського районного суду Львівської області по цивільній справі за №453/509/18.

Від даного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04 травня 2017 року), вбачається, що її батьком є відповідач ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що судовим наказом Сколівського районного суду Львівської області від 10.07.2018 року по цивільній справі №453/803/18 було наказано стягувати із відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із довідки про склад сім`ї №328, виданої 24 травня 2021 року старостою села Труханів ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначено загальний обов`язком батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

'У Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч.8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

При цьому слід врахувати положення ч.1 ст. 141 СК України, відповідно до якого мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів, а саме:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні величини аліментного платежу суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України докази встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд бере до розгляду лише ті докази, які стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач систематично виїжджає на заробітки до Польщі, інших утриманців він немає, є працездатним, що, відповідно, дає можливість визначити розмір аліментів у розмірі, вказаному нею у позовній заяві, тобто 6000 грн. щомісячно.

Однак, такі доводи позивача не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів в рахунок обґрунтування вищевказаних фактів та обставин, пов`язаних з тим, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в тому розмірі, який вказаний у позовній заяві.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, зважаючи на вищевказане, посилання позивача на те, що відповідач матеріально забезпечений, не має інших утриманців, що надає йому можливістю сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі, не підтверджується належними та допустимими доказами, обов`язок яких надати з підстав, передбачених ст. 81 ЦПК України, покладається в тому числі і на позивача.

Водночас, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою, доказів протилежного у суду немає, і може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі, який забезпечував би необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Отже, при визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", визначений для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень

При цьому, суд також виходить з того, що оскільки сторони, які є батьками дитини ОСОБА_1 , то в рівній мірі несуть обов`язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача.

Оскільки суду не надано будь-яких доказів розміру отримуваного доходу як позивача, так і відповідача, а позивач стверджуючи, що при сплаті відповідачем аліментів у сумі 6000 грн. щомісячно забезпечиться їхня рівність при несенні обов`язку утримання дитини, без подання будь-яких доказів для підтвердження цього факту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - в розмірі 3000 грн.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у вказаній сумі щомісячно на дитину є достатнім та буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону.

При цьому, ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 06.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

У Законі України "Про індексацію грошових доходів населення" встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі судового наказу Сколівського районного суду Львівської області від 10.07.2018 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 02.07.2018 року, на 3000 (три тисячі) гривень у твердій грошовій сумі, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із зміною розміру аліментів припинити стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Сколівського районного суду Львівської області від 10.07.2018 року (справа №453/803/18).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області