Справа № 214/267/20
2/214/3109/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Малаховської І.Б.

за участю секретаря - Гейко К.С.

представника позивача - Хайла Р.В.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, цивільну справу № №214/267/20 за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригодив, в порядку загального позовного провадження

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції завдану матеріальну шкоду у розмірі 69 170, 96 грн. та судові витрати.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.11.2017 року близько о 04-40 годині водій поліцейський роти 2 батальйону 1 УПП в м. Кривий Ріг ДПП старший лейтенант поліції Кривкін М.М. керуючи автомобілем Toyota Prius державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривий Ріг, на об`їзній дорозі поблизу АЗС ОККР по вулиці Дніпропетровське шосе, 22 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою , відповідно не реагував на її зміну, перед перестроюванням не переконався що це буде безпечно і створив перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Део Ланос,державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ,який рухався по смузі на яку перестроювався водій ОСОБА_1 .

Внаслідок порушень відповідачем п. 2.3 ( б) ,10.1,10.3 ПДР України належний ДПП НПУ автомобіль Toyota Prius державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а отже Департаменту патрульної поліції завдано матеріальні збитки.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.06.2018 року встановлено вину відповідача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

2.Від представника відповідача на адресу суду надійшли заперечення ,з яких вбачається що відповідач позовні вимоги визнає частково. ОСОБА_1 не заперечує факт своєї вини у скоєнні ДТП а просить стягнути з нього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої ДПП внаслідок пошкодження автомобіля через ДТП в розмірі 7584,32 грн. одну середньомісячну заробітну плату.

Заяви та клопотання учасників справи

3.Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач продовжує працювати на тій самій посаді, просив суд задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив.

4.Відповідач під час ухвалення рішення по справі покладався на розсуд суду.

Процесуальні дії у справі.

5. 30 червня 2021 року Дніпровський апеляційний судом ухвалено постанову, якою ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року скасовано, та направлено цивільну справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обставини справи, встановлені судом.

9. Відповідно до витягу з наказу від 25.05.2016 року № 142 о/с по особовому складу Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі відповідно до ч. 9 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію» призначено працівників, які прибули з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 19 травня 2016 року по батальйону № 2 роті № 2 в тому числі старшого лейтенанта № 2 , поліцейським з посадовим окладом згідно штату та закріплено спеціальний жетон з індивідуальним номером 0009836 . Підстава: наказ Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.05.2016 року № 117 о/с та рапорт ОСОБА_1 від 18 травня 2016 року ( а.с.12).

10.Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2018року ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, ( а.с. 20).

Джерела права й акти їх застосування.

11.Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

12.Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

13.Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

14.Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України. За вказаним Положенням відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

15.Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

16.Правилами статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

17.Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

18.Пунктами 1, 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження;спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

19.Пунктами 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

20.Статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

21.Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

22.Стаття 60 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

23.За пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

24.Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалює ухвалу про закриття провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду.

25.Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді рядового поліції батальйону № 2 роти № 1 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП та завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції шляхом пошкодження майна у період здійснення ним повноважень, пов`язаних із виконанням його службових обов`язків.

26.В свою чергу, у випадку зобов`язання ОСОБА_1 , який перебуває на державній службі, відшкодувати шкоду, завдану внаслідок виконання ним службових обов`язків, суду необхідно вирішити питання не тільки обсягу завданої матеріальної шкоди, але й необхідно надати оцінку правомірності його дій.

27. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій відповідача, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі, в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

28. За таких обставин, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства як така, що пов`язана з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків.

29. Вищезазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 та в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року по справі № 686/18159/18, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд повинен враховувати під час ухвалення рішення.

30. Висновок ВС зазначений в постанові від 18 липня 2020 року у справі № 760/15085/18, на який посилалась колегія Дніпровського апеляційного суду в постанові від 30 червеня 2021 року, судом не враховується через те, що предметом розгляду вищезазначеної справи (№ 760/15085/18) було відшкодування моральної та матеріальної шкоди у зв`язку з загибеллю пішохода, в поряду регресу з винного, які суд стягнув за обвинувальним вироком з цивільного відповідача - департаменту патрульної поліції. Проте, предметом даної справи є відшкодування шкоди завданої Департаменту патрульної поліції працівником поліції під час виконання ним службових обов`язків.

31.Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про закриття провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті ДТП, оскільки вважає що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

32.Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ЦПК України, роз`яснити представнику позивача, що розгляд справи зазначеної категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду, що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 та в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року по справі № 686/18159/18.

Розподіл судових витрат.

33.Уразі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, в наслідок необґрунтованих дій позивача.

Керуючись ст.15., ст. 16 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 255, 256, 263 ЦПК України, ст. 4, 5, 19 КАС України, Законом України «Про національну поліцію»,-

Постановив:

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригодив закрити.

Повідомити Департаменту патрульної поліції, що розгляд справи такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст судового рішення складено 28.09.2021 року

Суддя І.Б. Малаховська