ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року

у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи: Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кокосадзе Лілія Вячеславівна, ОСОБА_3 , про визнання правочинів недійсними та визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Інші особи на час відкриття спадщини у зазначеній квартирі зареєстровані не були, постійно зі спадкоємцем не проживали. Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, за отриманням спадщини ніхто не звертався. Оскільки пройшло більше року з часу відкриття спадщини та спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає, позивач вважав, що спадщина є відумерлою і тому повинна перейти до територіальної громади міста.

Однак на підставі договору купівлі-продажу від 14 січня 2014 року власником нерухомого майна став ОСОБА_2 . Квартира була продана представником ОСОБА_4 на підставі довіреності, виданої 21 жовтня 2013 року ОСОБА_5 , який розпорядився квартирою, коли власниця квартири ОСОБА_4 вже померла. У ОСОБА_5 були відсутні правові підстави для розпорядження спірним майном, тому такий правочин є недійсним. Також є недійсним і правочин щодо відчуження квартири на користь ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2014 року. Зазначені договори купівлі-продажу порушують інтереси територіальної громади в особі Дніпровської міської ради.

З огляду на зазначене, Дніпровська міська рада просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. 14 січня 2014 року, за реєстровим № 39; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л. В. 30 травня 2014 року, за

реєстровим № 918; визнати спадщину у вигляді квартири, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року позов Дніпровської міської ради задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. 14 січня 2014 року, за реєстровим № 39.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л. В. 30 травня 2014 року, за реєстровим № 918.

Визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та передано її у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні, заява про визнання спадщини відумерлою подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини, тому наявні підстави вважати спадщину після смерті ОСОБА_4 відумерлою, а договори купівлі-продажу спірної квартири необхідно визнати недійсними, оскільки майно було відчужено після смерті ОСОБА_4 не повноважною особою.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що він є добросовісним набувачем спірної квартири та право власності на останню набув в силу положень статті 330 ЦК України, тобто раніше ніж Дніпровська міська рада могла набути його в силу статті 1277 ЦК України шляхом подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Також, зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу скасовано та прийнято в цій частині нове рішення яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року в частині визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у частині позовних вимог про визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та передачі її у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, скасувано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду мотивована тим, що при залишенні рішення суду першої інстанції в оскарженій частині без змін, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що спір у справі, що переглядається, є спором щодо спадкування, а тому справа не могла бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у визначених Верховним Судом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно інформації, наданої КП ДМБТІ від 29 липня 2013 року № 8197, квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Згідно інформації, наданої Сьомою дніпровською державною нотаріальною контрою від 28 жовтня 2015 року за № 779, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

На підставі договору купівлі-продажу від 14 січня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ярмолюк М. М. та зареєстровано в реєстрі за № 39, номер запису права власності 4244391, власником спірного майна став ОСОБА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу від 14 січня 2014 року спірна квартира була продана представником ОСОБА_4 ОСОБА_5

30 травня 2014 року укладено договір купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л. В., зареєстровано в реєстрі за № 918, номер запису про право власності 5848539.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Згідно статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Таким чином, оскільки після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, то суд першої інстанції обгрунтовано визнав спірну квартиру відумерлою спадщиною та передав це нерухоме майно територіальній громаді за його місцезнаходженням.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що Дніпровською міською радою пропущено строк позовної давності, оскільки початком перебігу такого є дата укладення договору, за яким майно було відчужено, підлягають відхиленню, оскільки за змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно матеріалів справи, позивач дізнався про факт незаконного відчуження майна та безпідставне набуття права власності, лише в липні 2018 року з листа Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 від 13 липня 2018 року №49-3031 вих18, тобто Дніпровська міська рада звернулася до суду за захистом прав в межах строку позовної давності.

Посилання відповідача на те, що про відчуження спірного майна поздивачу було відомо раніше, оскільки у грудні 2015 року Бабушкінська районна у м.Дніпропетровську рада зверталась з аналогічним позовом, який було повернуто, не можуть бути прийняті до уваги, так як позивачем у даній справі є Дніпровська міська рада.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що згідно положень пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в переглядаємій частині з постановленням нового рішення про визнання спадщини відумерлою та передачі спадкового майна у власність територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року в частині визнання спадщини відумерлою та передачі спадкового майна у власність територіальної громади скасувати і постановити нове рішення.

Визнати відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати її у власність територіальної громади м.Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова