Справа №519/615/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

23.09.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Малярчук В.А., Коршак Ю.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 122971,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 січня 2021 року надав ОСОБА_2 , позику у розмірі 156 000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень, що підтверджується оригіналом розписки яка знаходиться у Позивача. 16 лютого 2021 року відповідач повернув лише частину грошових коштів від позики у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом.

При цьому позивач вважає, що має право на стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання та інфляційних збитків.

Просить позов задовольнити, та стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу, що становить 116 000,00 грн., штрафні санкції у розмірі 6 971.60 та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1229.72 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив, що борг частково пов`язаний із тим, що відповідач у нього працював в магазині і самостійно взяв кошти, про написав боргову розписку.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, при цьому пояснив суду, що він дійсно позичав у позивача кошти, у зв`язку із чим власноручно написав розписку. Стверджував, що розтрати ввірених йому коштів він не допускав, а між ОСОБА_1 і ним виникли саме відносини пов`язані із позикою.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.509, ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що згідно розписки від 27.01.2021 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 суму грошей у розмірі 156000 грн. З вказаної розписки також вбачається, що відповідач зобов`язується повернути вказані грошові кошти до 28.02.2021.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 30 березня 2016 року (справа №6-2168цс15).

Суд погоджується з розрахунком позивача щодо суми заборгованості, яка підлягає поверненню у розмірі 116000,00 грн., а також, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 2795,60 грн. та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 4176,00 грн. та в загальному розмірі становить 122971,60 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1229,72 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 265, 280 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 27.01.2021 у розмірі 116 000 (сто шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку у формі пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення, за кожен день невиконання зобов`язань, від суми боргу, що дорівнює 4176 (чотири тисячі сто сімдесят шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 2795 (дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1229 (одна тисяча двісті двадцять дев`ять) грн. 72 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 28.09.2021.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП суду невідомо, паспорт НОМЕР_2 , виданого Южненським МВ ГУМВС України в Одеській області 22.04.2008, місце реєстрації:

АДРЕСА_2 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ