Справа № 930/2576/20
Провадження №4-с/930/9/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

при секретарі: Дуб В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за скаргою Державної екологічної інспекції у Вінницької області, представник скаржника Педченко Галина Олексіївна, заінтересована особа державний виконавець Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на дії та бездіяльність органу примусового виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник Державна екологічна інспекція у Вінницької області звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність органу примусового виконання.

У своїй скарзі скаржник просить суд:

- Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни щодо неналежного виконання рішення Немирівського районного суду від 26.03.2021 року;

- Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05 серпня 2021 року;

-Зобов`язати старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажуру Наталію Юріївну відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 930/2576/20 виданого 14.05.2021 року

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що05 серпня 2021 року старшим державним виконавцем Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажурою Наталією Юріївною винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Державний виконавець мотивує своє повідомлення тим, що у виконавчому документі відсутня дата народження боржника.

Однак із доводами старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС скаржник не погоджується, оскільки винесене повідомлення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є передчасним та підтверджує бездіяльність головного старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС щодо невиконання рішення суду, а відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

В судове засіданні представник скаржника Педченко Г.О. не зявилася. До початку розгляду скарги подала письмову заяву провести судове засідання у письмовому провадженні у її відсутність. Скаргу підтримує, посилаючись на обставини, викладені в ній та просить суд її задовольнити.

Представник Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в судове засідання не зявився. Від Начальника Немирівського ВДВС надійшла письмова заява розглянути скаргу у відсутність представника.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу у відсутність осіб, які не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення скарги за наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження , відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що 14.05.2021 року Немирівським районним судом Вінницької області по справі 930/2576/20 14.05.2021 року видано виконавчий лист про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище.У даному виконавчому листі відсутні дата народження боржника (а.с.11-12).

Скаржником 27.05.2021 року виконавчий лист було направлено на адресу Немирівського районного відділу ДВС (а.с.9).

02.06.2021 року Немирівським районним відділом ДВС винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю в ньому дати народження боржника (а.с.15-16).

05.07.2021 року скаржник звернувся до суду із заявою про виправлення описки у рішенні суду і в подальшому у виконавчому листі, оскільки при оформленні рішення суду судом було допущено описку і не зазначено дату народження боржника

08.07.2021 року Немирівським районним судом винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про виправлення описки, що позбавляє право Інспекції в подальшому виправити помилку у виконавчому документі та повторно направити виконавчий лист до виконавчої служби, (а.с.17-18).

29.07.2021 року Інспекцією було повторно направлено виконавчий лист із приміткою, у якій зазначалось, що у виконавчому листі вказаний ідентифікаційний код боржника, за допомогою якого можна ідентифікувати особу та дату його народження.

05.08.2021 року Немирівським районним відділом ДВС винесено аналогічне повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю в ньому дати народження боржника (а.с.19-20).

Відповідно до п. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Згідно ст. 4 Закону України Про виконавче провадження , у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження , виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України Про виконавче провадження заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою захисту інтересів стягувача державний виконавець зобов`язаний одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документі без виконання, оскільки це не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати дану інформацію у відповідних установах.

Дані висновки узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у Постанові від 22.08.2018 у справі № 471/283/17-ц

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом (Рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-рп(ІІ)/2019).

Конституційний Суд України у зазначеному Рішенні також наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів .

Згідно з частинами першою, другою статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статей 17, 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду.

Завершальною стадією розгляду справи є виконання остаточного судового рішення.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи, що діючим законодавством передбачено право державного виконавця звертатися до державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження для отримання інформації, в тому числі конфіденційної, для проведення виконавчих дій та примусового виконання рішення суду, в той же час враховуючи принцип верховенства права, суд вважає, що дії старшого державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу без виконання є неправомірними, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання - незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України Про виконавче провадження , ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницької області, представник скаржника Педченко Галина Олексіївна, заінтересована особа державний виконавець Немирівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на дії та бездіяльність органу примусового виконання, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни щодо неналежного виконання рішення Немирівського районного суду від 26.03.2021 року.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажури Наталії Юріївни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05 серпня 2021 року;

Зобов`язати старшого державного виконавця Немирівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дажуру Наталію Юріївну відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 930/2576/20 виданого 14.05.2021 року.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: О.П. Царапора