РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/11817/21

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство "Універсал Банк"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29 грудня 2017 року у розмірі 80456,97 грн. станом на 22.12.2020, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 42997,06 грн., заборгованість за пенею та комісією 37459,91 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2270,00 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 29.12.2017 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29.12.2017. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Разом з тим, ОСОБА_1 не виконав зобов"язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, у зв"язку із чим у нього станом 22.12.2020 виникла заборгованість в розмірі 80456,97 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 42997,06 грн., заборгованість за пенею та комісією 37459,91 грн..

05 серпня 2021 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що документи надані позивачем не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості. Анкета-заява від 29 грудня 2017 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана Анкета не містить даних про розмір кредитних коштів, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримав платіжну картку, строк дії цієї картки. Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Будь - яких доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки, її номер, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, зарахування на цю картку суми кредиту у розмірі 25000 грн., зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на ім`я відповідача (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано.

Окрім того, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним обліковим бухгалтерським документом, який підтверджує отримання кредиту користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, не відповідає вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а отже, не є належним доказом існування боргу та не може підтверджувати ті чи інші операції. Сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо вищевикладених істотних умов.

Вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримвся вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

16 серпня 2021 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просили задоволити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 22 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15 липня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, в долученому до позовної заяви клопотанні, просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши виступ представника відповідача, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Як встановлено судом, 29 грудня 2017 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов"язується виконувати його умови (п.2).

Згідно з п. 3 Анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 Анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 29 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Універсал Банк" та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг "Monobank", згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 25000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

У анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 29 грудня 2017 року, відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов"язався виконувати його умови.

До анкети-заяви банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29 грудня 2017 року вбачається, що станом на 22 грудня 2020 року заборгованість становить 80456,97 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 42997,06 грн., заборгованість за пенею та комісією 37459,91 грн..

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов"язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Разом із тим, в анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 29 грудня 2017 року відсоткова ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов"язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29 грудня 2017 року, посилається на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Тарифи за карткою Monobank, які розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід"ємні частини договору.

Проте, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цим Витягом з Умов та Тарифами ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 29 грудня 2017 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Також в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витягом з Умов та Тарифів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів та Витяг з Тарифів, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, а тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 29 грудня 2017 року шляхом підписання анкети-заяви.

Судом також було досліджено надану банком виписку про рух коштів від 13.08.2021 року. Із вказаної виписки видно, що банком самовільно здійснювалось нарахування та списання відсотків по картці та штрафи за прострочення по кредиту, чим було штучно збільшено тіло кредитного ліміту за договором.

З огляду на досліджений судом розрахунок заборгованості встановлено, що позивачем систематично допускались списання відсотків у різних сумах, які додавались до суми використаного кредиту та згодом відсотки за наступний період нараховувались із врахуванням сум раніше списаних штрафних санкцій, що не передбачено законом, про що вказує щомісячно збільшувана сума нарахованих відсотків, що при незмінності суми основного боргу і процентної ставки бути не може: 01.03.2018 списання відсотків за лютий 519,92 грн., 01.04.2018 списання відсотків за березень 646,58 грн., 01.05.2018 списання відсотків за квітень 777,43 грн., 01.06.2018 списання відсотків за травень 810,33 грн., 01.07.2018 списання відсотків за червень 788,94 грн. і т.д по колонці 9 розрахунку.

Отже, грошові кошти, які містяться у 5 колонці розрахунку, як залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) не є тілом фактично використаних відповідачем кредитних коштів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд зазначає, що нарахування позивачем відсотків за порушення строків виконання зобов"язання суперечить умовам кредитного договору, оскільки в анкеті-заяві від 29 грудня 2017 року відсутні умови щодо нарахування відсотків, а "Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів" не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору.

Враховуючи наведене, та те що відповідач відповідно до колонки розрахунку 13 погашав кредит в розмірі 19371 грн., а відповідно виписки про рух коштів з 29.12.2017 по 13.08.2021 відповідачем використано кредитних коштів на суму 46573,50 грн. згідно колонки 5, тому різниця складає 27202,50 грн., яка підлягає стягненню на користь банку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача судовий збір в розмірі 767,49 грн. (27202,50 грн. х 2270,00 грн. / 80456,97 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 29.12.2017 у розмірі 27202,50 грн. станом на 22.12.2020.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір у розмірі 767,49 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство "Універсал Банк", 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ,

відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складене 14 вересня 2021 року.

Суддя -