Справа № 126/1828/17
Провадження № 22-ц/801/1528/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокуСправа № 126/1828/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Лучицького А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року, ухвалене суддею Бершадського районного суду Вінницької області Губко В.І.,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Бершадська районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай).

Позовна заява мотивована тим, що вона 09 липня 1995 року була прийнята в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Надія» (далі КСП «Надія») с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області, про що здійснено запис в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 червня 1995 року. Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру у Бершадському районі від 20 червня 2017 року № 0-20-0. 27-98/104-17 її не було внесено у список осіб, які мають право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності на землю по П`ятківській сільській раді був виданий 04 січня 1996 року відповідно до рішення 3 сесії 22 скликання П`ятківської сільської ради народних депутатів від 21 грудня 1995 року. Розмір земельної частки (паю) по П`ятківській сільській раді становить 1,76 в умовних кадастрових гектарах. Вказувала, що її помилково не було включено в списки осіб, які мають право на земельну ділянку розпайованого КСП «Надія».

Вказані обставини стали підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) на території П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області розміром 1,76 в умовних кадастрових гектарах, виділивши її із земель запасу чи резерву П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду, заступник прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

В якості основного доводу скаржник посилається на те, що П`ятківська сільська рада Бершадського району Вінницької області не може буди відповідачем у цій справі, оскільки земельна ділянка, на отримання якої претендувала ОСОБА_1 розташована за межами населеного пункту, отже органом, уповноваженим державою на розпорядження землями, які перебувають у державній власності на території Бершадського району Вінницької області, є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Вказував, що суд не застосував наслідків закінчення строку позовної давності, згідно з приписами статті 80 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Також позивач не заявляв вимог щодо вирішення питання про не включення позивача до списку громадян-членів КСП.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у письмових поясненнях вказало, що землі запасу та резервного фонду розташовані за межами населеного пункту, відповідачем у даній справі мало б бути Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а не П`ятківська сільська рада Бершадського району Вінницької.

В свою чергу, позивач подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13 липня 2021 року до участі у цій справі залучено Бершадську об`єднану територіальну громаду в якості правонаступника П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області та залучено Гайсинську районну державну адміністрацію в якості правонаступника Бершадської районної державної адміністрації.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та Гайсинської районної державної адміністрації подали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність.

Позивач також в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Належним чином була повідомлена.

Суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05.12.2019 рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 28.12.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області судовий збір в розмірі 960,00 гривень.

Постановою Верховного суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року про відкриття апеляційного провадження та постанову Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2019 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України, вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Разом з тим, частина друга цієї статті, говорить, що постанова касаційного суду не може містити вказівку, зокрема, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_1 була членом КСП «Надія» с. П`ятківка Бершадського району Вінницької області, що підтверджується архівним витягом № 265 від 06.06.2017 з протоколу № 11 засідання правління КСП «Надія» с. П`ятківка від 26.08.1995 (Т.1 а. с. 10); архівною довідкою Комунального підприємства «Бершадський трудовий архів» за № 158 від 12.02.2014 (Т.1 а. с. 11) та ксерокопією трудової книжки НОМЕР_1 (Т.1 а. с. 9).

Позивач не була включена в списки громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю по П`ятківській сільській раді, який був виданий 04.01.1996 для сільськогосподарського використання відповідно до Рішення 3 сесії 22 скликання П`ятківської сільської ради народних депутатів від 21.12.1995, що підтверджується довідкою відділу у Бершадському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 0-2-0.27-98/104-17 від 20.06.2017 (Т.1 а. с. 8).

З довідки, наданої П`ятківською сільською радою Бершадського району Вінницької області за № 113 від 29.06.2017 слідує, що на території П`ятківської сільської ради є в наявності землі запасу та резерву, які перебувають в оренді (Т.1 а. с. 7).

Згідно з інформацією П`ятківської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 189 від 19.08.2019 за межами населеного пункту є в наявності землі резервного фонду, які перебувають за межами населеного пункту та перебувають в оренді (Т.1 а.с. 69).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 працювала в КСП «Надія» с. П`ятківка та була його членом, однак помилково не була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), тому вона має право на земельну ділянку (пай).

З таким висновком не може погодитись Вінницький апеляційний суд.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої та другої статті 2Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості)земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05червня 2003року №899-IV(далі Закон №899-IV) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до абзацу третього пункту 1, абзацу першого пункту 2, пункту 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до пункту 4 цього Указу розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією (пункт 5 Указу № 720/95).

Верховний Суд України у п. 24 постанови Пленуму № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Оскільки питання щодо затвердження розміру земельної частки (паю) та видачі сертифікату належить до компетенції районної державної адміністрація, то остання мала бути залучена до участі у справі в якості відповідача, а П`ятківська сільська рада Бершадського району Вінницької області.

Як вбачається із доданої до апеляційної скарги відповіді П`ятківської сільської ради Бершадського району № 189 від 19.08.2019, за межами населеного пункту є в наявності землі резервного фонду, які перебувають за межами населеного пункту та перебувають в оренді (Т.1 а.с. 69).

Відповідно до повноважень, визначених у статті 122 ЗК України, саме районні державні адміністрації з 01 січня 2002 року до 31 грудня 2012 року були розпорядниками земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, в тому числі земель запасу відповідної сільської ради.

Згідно із Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 1 Положення «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14 січня 2015 року, визначено, що центральним органом виконавчої влади, який реалізує держану політику у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру в області», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 333 від 29 вересня 2016 року, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже у спорах, пов`язаних із паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), відповідачами в таких справах є зокрема КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 07 квітня 2020 року у справі № 548/900/19 (провадження№61-17558св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 351/696/17 (провадження № 61-1387св17), від 09 грудня 2020 року у справі № 143/1243/18 (провадження № 61-9283св19) та від 14 січня 2021 року у справі № 530/136/19 (провадження № 61-497св20).

Відтак, землі запасу та землі резервного фонду, які знаходяться за межами населеного пункту П`ятківської сільської ради Бершадського району, є землями державної власності, а тому П`ятківська сільська рада Бершадського району згідно чинного законодавства на час розгляду справи судом першої інстанції не наділена повноваженнями щодо розпорядження такими землями. Так, органом, уповноваженим державою на розпорядження землями, які перебувають у державній власності на території Бершадського району Вінницької області, було Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Позивач не зазначив відповідачами по справі відповідну районну державну адміністрацію та виконавчий орган, до повноважень якого входить вирішення питань про виділення земельної частки (паю) в натурі із земель резервного фонду чи земель запасу, які знаходься за межами населеного пункту, та, відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України, не подавав клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів.

На вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги, та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 132/3210/19.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що позивачем пред`явлено позов не до всіх належних відповідачів, а тому суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 саме з цих підстав, оскільки висновки суду по суті вирішення спору мають бути зроблені за належного суб`єктного складу її учасників.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є вагомими та такими, що впливають на правильність ухваленого судом рішення та спростовують висновки суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального та матеріального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бершадської об`єднаної територіальної громади, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Гайсинська районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області судовий збір в розмірі 960,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2021 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

В.П. Рибчинський