ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 вересня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/3930/15-ц

Головуючий у першій інстанції Карпусь І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1326/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Бобрової І.О.,

суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

за участю секретаря Зіньковець О.О.,

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович,

заінтересовані особи ОСОБА_2 , суб`єкт оціночної діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо оцінки майна,

місце постановлення судом першої інстанції ухвали м. Ніжин,

дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали 30.07.2021,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2021 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця щодо оцінки майна, в якій просив визнати недійсною оцінку нерухомого майна: садового будинку площею 58,1 кв.м. з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0416 га (кадастровий номер :0:001:0678) за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що надана у звіті ФОП ОСОБА_3 від 23.06.2021; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. вилучити звіт ФОП ОСОБА_4 від 23.06.2021 з матеріалів виконавчого провадження. Одночасно скаржник просив зупинити передачу на реалізацію вищевказаного нерухомого майна приватним виконавцем до розгляду скарги по суті.

Скарга мотивована тим, що у проваджені приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської областi Приходька Ю.М. перебуває виконавче провадження ВП № 63822527 з примусового виконання виконавчого листа 740/3930/15-ц, виданого 26.08.2020 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської областi.

Постановою приватного виконавця про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19.05.2021 було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_5 для надання письмового звіту з оцiнки майна - садового будинку з реєстраційним номером 233, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0678, площею 0,0416 га, за цією ж адресою.

На адресу приватного виконавця скаржником було подано письмове клопотання про приєднання до матеріалів виконавчого провадження копії звіту про оцінку майна, що був виготовлений на замовлення стягувача ОСОБА_2 , для його врахування ФОП ОСОБА_3 при визначенні ринкової вартості об`єкта оцiнки. Згідно із наданим звітом станом на 07.02.2018 ринкова вартiсть об`єкта оцінки становила 121 661 грн.

25.06.2021 року приватний виконавець направив на адресу скаржника копію звіту ФОП ОСОБА_5 від 23.06.2021, відповідно до якого ринкова вартість при порівняльному методичному підході об`єкта оцінки становить 76750,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що звіт ФОП ОСОБА_5 є незаконним, визначена ним вартість не є ринковою, а є суттєво заниженою, сам звіт не містить необхідних даних, якими повинен користуватися оцінювач, що є підставою для задоволення скарги.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено. Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі відхилив доводи скаржника про порушення вимог законодавства при проведенні ФОП ОСОБА_3 оцінки майна, що полягало у неврахуванні звіту про оцінку майна від 07.02.2018 ПП «Агентство по експертній оцінці майна «Дисконт-К», зазначивши, що відповідно до ч. 6 ст.57 Закону № 1404-VIII звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Наданий скаржником висновок будівельно-технічної експертизи № ПК-68 від 16.07.2021, за яким вартість нерухомого майна визначена у значно більшому розмірі, на думку суду першої інстанції, не свідчить про порушення вимог законодавства під час проведення оцінки майна ФОП ОСОБА_3 , оскільки мета проведення цих оцінок була різна, а відповідно різна і база оцінки, отже істотна різниця в результатах оцінки не свідчить про порушення нормативних документів у сфері оціночної діяльності при проведенні вказаних оцінок, зокрема і ФОП ОСОБА_3 .

Суд зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. А тому, визначення при проведенні оцінки ФОП ОСОБА_3 ринкової вартості, як бази оцінки, відповідає меті оцінки. Наявність інших оцінок майна, за якими його вартість є вищою, ніж за оскаржуваною оцінкою, з урахуванням вищевикладеного, не є підставою для визнання недійсним звіту про оцінку майна, складеного ОСОБА_3 .

Не вказує на порушення ФОП ОСОБА_3 нормативних документів в сфері оціночної діяльності при складанні звіту з оцінки описаного і арештованого майна боржника ОСОБА_1 і його присутність 28.04.2021 в якості понятого при описі і арешті вказаного майна.

Крім того, суд першої інстанції констатував, що стверджуючи про незаконність звіту з оцінки майна, складеного ФОП ОСОБА_3 , та заниження в ньому ринкової вартості майна, скаржник не зазначає в чому саме полягає його незаконність, обмежуючись лише посиланням на те, що звіт не містить необхідних даних, якими повинен користуватися оцінювач, але не конкретизує, які саме дані в ньому відсутні. Скаржником також не зазначено конкретні порушення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 чи інших нормативних документів в сфері оцінки майна, що свідчили б про допущені ФОП ОСОБА_3 порушення законодавства при проведенні оцінки майна.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах дії приватного виконавця відповідали вимогам чинного законодавства, а тому скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції скаржник ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність вказаної ухвали, просить її скасувати, скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. задовольнити, визнавши незаконними його дії щодо прийняття звіту СОД ФОП ОСОБА_3 від 23.06.2021 про оцінку садиби, що складається з житлового будинку площею 58,1 кв.м. з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0416га (к.н. :0:001:0678) за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

Скаржник не погоджується з твердженням суду першої інстанції про відсутність доказів невідповідності висновку ФОП ОСОБА_3 вимогам нормативно-правових актів та наявності в ньому недоліків. Звертає увагу, що СОД ФОП ОСОБА_3 не дотримався вимог Національного стандарту № 1 при проведенні оцінки майна, зокрема вимог пункту № 56 НС №1. Приватний виконавець Приходько Ю.М., будучи обізнаним про складення вказаного звіту з порушеннями та про суттєве заниження вартості майна боржника, незаконно передав вказане майно на реалізацію.

Зазначає, що договір про надання послуг з оцінки майна № 21-05/005 між ФОП ОСОБА_3 та приватним виконавцем Приходьком Ю.М. був укладений 20.05.2021. Разом з тим, в постанові про опис та арешт майна боржника від 28.05.2021 ОСОБА_3 зазначений в якості понятого, тобто що він робив 28.04.2021 в АДРЕСА_1 не відомо (чи він оглядав майно чи приїхав відпочивати).

В звіті про оцінку майна, її метою зазначено не визначення ринкової вартості об`єкта оцінки, а визначення початкової вартості для продажу в процедурі виконавчого провадження у системі електронних торгів арештованим майном, що суперечить статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

В описі майна в п. 2 звіту вказана лише садиба, що складається з садового будинку з надвірними будівлями, натомість до складу садиби входять ще баня «Б» площею 14,8 кв.м., сарай «В» площею 42,9 кв.м., погріб «П» площею 7,9 кв.м. Вказані об`єкти суттєво впливають на порівняльний метод оцінки, що був використаний суб`єктом оціночної діяльності, однак у звіті вони не враховані, що також вплинуло на заниження оцінки майна.

Висновки ФОП ОСОБА_3 щодо вартості об`єкта оцінки базуються на припущенні, що стан внутрішніх приміщень будинку відповідає зовнішньому вигляду, оскільки ознайомитись із станом внутрішніх приміщень будинку йому не вдалось. Крім того, у звіті не зазначено, коли саме ФОП ОСОБА_3 оглядав об`єкт оцінки і чи повідомлявся ОСОБА_1 як власник майна про проведення огляду.

На думку апелянта, вказане у сукупності вказує на недотримання вимог Національного стандарту при проведенні оцінки, що свідчить про невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. та заінтересовані особи ОСОБА_2 , суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 не скористались, подали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких також просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року відповідає.

По справі встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. перебуває виконавче провадження ВП № 63822527 з примусового виконання виконавчого листа № 740/3930/15-ц, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської областi 26.08.2020 (а.с. 5).

28.04.2021 приватним виконавцем Приходьком Ю.М. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, до якого входить: садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з к.н. :01:001:0678 площею 0,0416 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, що знаходиться за тією ж адресою (а.с. 47зв.-48).

Постановою приватного виконавця від 19.05.2021 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_5 для надання письмового звіту з оцінки вищевказаного нерухомого майна боржника. Попереджено ФОП ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові (а.с 51). 20.05.2021 між приватним виконавцем Приходьком Ю.М. та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з оцінки майна, відповідно до якого оцінка проводиться станом на дату огляду майна з метою визначення початкової вартості для продажу в процедурі виконавчого провадження у системі електронних торгів арештованим майном (а.с. 52).

26.05.2021 ОСОБА_1 надав приватному виконавцю Приходьку Ю.М. копію звіту про оцінку майна, а саме: садового (дачного) будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що був проведений на замовлення ОСОБА_2 станом на 07.02.2018, з клопотанням про врахування даного звіту при проведенні оцінки цього майна ФОП ОСОБА_3 (а.с. 10-12).

Відповідно до наданого ФОП ОСОБА_3 звіту про оцінку садиби, до складу якої входить садовий будинок площею 58,1 кв.м. з надвірними будівлями, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0416 га (к.н. :01:001:0678) за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , від 23.06.2021 вартість вказаного нерухомого майна становить 76750 грн, при визначенні ринкової вартості було застосовано порівняльний підхід (а.с. а.с. 59зв.-78).

З матеріалів вищевказаного звіту вбачається, що оцінка садиби проведена відповідно до договору про надання послуг з оцінки майна, в описі об`єкта виконавцем зазначена садиба, до складу якої входить садовий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, на якій вони розташовані, територія огороджена. Із надвірних будівель є господарська будівля, в якій згідно з документацією знаходяться баня, сарай та погріб.

Враховуючи мету оцінки, нормативні вимоги та умови договору на виконання робіт оцінювачем застосовувалась ринкова вартість як база оцінки (п. 4 звіту). Долучені до звіту фотокартки підтверджують здійснення ним зовнішнього візуального огляду об`єкта оцінки і ознайомлення з ним. Проведено пошук домоволодінь, що пропонуються до продажу в аналогічних за привабливістю районах (а.с. 72зв.-76зв.), їх ціну приведено до умов угоди та місця розташування об`єкта оцінки, скориговано на вартість земельної ділянки та шляхом застосування коригувань відмінності між об`єктом оцінки та об`єктами порівняння, визначено вартість садового будинку. Перед цим попередньо за порівняльним підходом розраховано вартість земельної ділянки. Загальна вартість домоволодіння розрахована як сума вартостей земельної ділянки і домоволодіння. В матеріалах звіту також містяться копії технічного паспорта на садовий (дачний) будинок АДРЕСА_1 зі схематичним планом земельної ділянки, планом приміщень, характеристикою будинку, господарських будівель та споруд, що був досліджений оцінювачем під час складання звіту.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2021 мали відбутися електронні торги зазначеного вище майна ОСОБА_1 , лот 485816 зі стартовою ціною 76750 грн, однак торги не відбулися у зв`язку з відсутністю учасників, наступною датою торгів визначено 11.08.2021 та зменшено стартову ціну на 30 % до 65237,59 грн у зв`язку з відсутністю бажаючих придбати дане майно, про що свідчить протокол проведення електронних торгів № 547207 на (а.с. 86).

З доданих до відзиву на апеляційну скаргу приватним виконавцем Приходько Ю.М. копій протоколів № 549832 та № 552129 вбачається, що другі електронні торги 11.08.2021 з початковою ціною майна 65237,50 грн та треті електронні торги 01.09.2021 з початковою ціною майна 53725 грн не відбулися з аналогічних підстав (а.с. 129).

30.07.2021 боржником ОСОБА_1 надано висновок будівельно-технічної експертизи №ПК-68 від 16.07.2021, проведений на підставі адвокатського запиту № 73 від 16.07.2021, відповідно до якого залишкова вартість садиби ОСОБА_1 визначена у розмірі 257387 грн. Метою вказаної будівельно-технічної експертизи є визначення будівельної та залишкової вартості об`єкта оцінки, дослідження проведено методом зіставлення результатів візуального та інструментального обстеження наданої документації з нормативними актами, чинними в галузі будівництва, розрахунок вартості об`єкту оцінки проведено витратним підходом, який застосовується, зокрема, на неактивних ринках нерухомості, коли нема інформації про ціни продажу аналогічних об`єктів, а також для визначення вартості страхування та оподаткування будівель (споруд). Оцінювачем застосовано метод по вартості одиничного показника. За результатами експертного дослідження визначено залишкову вартість заміщення об`єкта оцінки.

Посилаючись на вказаний висновок будівельно-технічної експертизи №ПК-68 від 16.07.2021, а також на раніше наданий ним звіт про оцінку майна від 07.02.2018, скаржник ОСОБА_1 не погоджується з вартістю вказаного нерухомого майна, що була визначена ФОП ОСОБА_3 у звіті від 23.06.2021 в сумі 76750 грн та на думку скаржника є суттєво заниженою. Реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді не отриманого доходу, а боржнику у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами частин 5, 6 цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини 3 вказаної статті експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10, частина 1 статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» № 2658-III).

Частиною другою статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» передбачено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Статтею 32 вказаного Закону передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Відповідно до пункту 1 Національний стандарт № 1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до пункту 11 Національного стандарту № 1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно з пунктами 35, 38 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

Порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Пункти 16, 47 даного Національного стандарту № 1 визначають, що визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача.

Згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18 та від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм матеріального права у їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії приватного виконавця Приходька Ю.М. при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна ОСОБА_1 відповідали вимогам чинного законодавства.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано відхилив доводи скаржника про неврахування звіту про оцінку майна вiд 07.02.2018 правильно зазначивши, що відповідно до ч. 6 ст.57 Закону № 1404-VIII звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, а після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відповідно до пункту 57 Національного стандарту № 1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Відтак, у разі незгоди із результатами оцінки майна ОСОБА_1 , як особа яка має заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак скаржник із вимогами про рецензування звіту про оцінку майна у спосіб визначений законом не звертався.

Суд першої інстанції дав правильну оцінку висновку будівельно-технічної експертизи № ПК-68 від 16.07.2021, зазначивши, що оцінка майна, проведена ФОП ОСОБА_3 та вказана експертиза проведені за різними базами оцінки та методичними підходами. За результатами експертного дослідження від 16.07.2021 визначено залишкову вартість заміщення об`єкта оцінки, яка в розумінні положень Закону України «Про виконавче провадження» не може бути взята як початкова вартість майна для продажу в процедурі виконавчого провадження у системі електронних торгів арештованим майном. Отже, такий звіт складено не в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, визначення при проведенні оцінки ФОП ОСОБА_3 ринкової вартості майна, як бази оцінки, відповідає меті оцінки.

Під час розгляду скарги судом першої інстанції ОСОБА_1 з клопотанням про призначення судової експертизи не звертався.

Щодо посилань скарги ОСОБА_1 на те, що вартість об`єкту оцінки є заниженою, апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

За змістом статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

З проведеного в рамках виконавчого провадження звіту вбачається, що суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 проведено оцінку майна ОСОБА_1 із дотриманням вказаних норм законодавства.

Доводи скаржника щодо присутності ФОП ОСОБА_3 28.04.2021 в якості понятого при описі та арешті майна ОСОБА_1 були предметом дослідження і суді першої інстанції, та обґрунтовано відхилені судом, оскільки дана обставина не вказує на порушення ФОП ОСОБА_3 нормативних документів в сфері оціночної діяльності при складанні звіту з оцінки описаного і арештованого майна боржника ОСОБА_1 .

Посилання скаржника про те, що в звіті про оцінку майна, її метою зазначено не визначення ринкової вартості об`єкта оцінки, а визначення початкової вартості для продажу в процедурі виконавчого провадження у системі електронних торгів арештованим майном, апеляційний суд відхиляє, оскільки вказана мета оцінки відповідає умовам договору № 21-05/005 від 20.05.2021 про надання послуг з оцінки майна та не суперечить статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Твердження ОСОБА_1 про те, що у звіті не враховані надвірні споруди спростовується матеріалами справи, зокрема самим звітом про оцінку майна, а посилання на те, що у звіті не зазначено, коли саме ФОП ОСОБА_3 оглядав об`єкт оцінки є безґрунтовними, оскільки у висновку про вартість майна та розділі 1 звіту «Визначення завдання на оцінку» ФОП ОСОБА_3 вказано дату оцінки 23.06.2021, дату завершення складання звіту 23.06.2021 та термін його дії 6 місяців з дати оцінки.

Зважаючи на встановлені у цій справі обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про дотримання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення оцінки майна.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2021 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В. Висоцька

О.Є. Мамонова

Повний текст постанови суду складений 17.09.2021.