КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/2516/18

провадження номер: 22-ц/824/3896/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року у складі судді Колдіної О.О., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хеппі Піпл» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про оплату за навчання та відпрацювання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хеппі Піпл» (далі - ТОВ «Хеппі Піпл») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про оплату за навчання та відпрацювання.

Позовна заява мотивована тим, що 13 лютого 2018 року між ТОВ «Хеппі Піпл» і ОСОБА_1 було укладено договір про оплату за навчання та відпрацювання, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось здійснити оплату за консультаційно-інформаційний курс «Базовий кулінар», що проводить товариство з обмеженою відповідальністю«Сучасні кулінарні технології» (далі - ТОВ «Сучасні кулінарні технології»), який відвідував відповідач ОСОБА_1 , та прийняти останнього на роботу за напрямком професійної діяльності. У свою чергу відповідач зобов`язався належним чином відвідувати навчання, оформити трудові відносини та відпрацювати у ТОВ «Хеппі Піпл»протягом трьох років з моменту укладання договору, а у випадку дострокового розірвання договору компенсувати оплату за навчання протягом 10 календарних днів з моменту звільнення. Позивач вказував, що ТОВ «Хеппі Піпл» належним чином виконало свої зобов`язання за вказаним договором, сплативши за навчання відповідача ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Сучасні кулінарні технології» грошові кошти в розмірі 28 140 грн 00 коп. Відповідач пройшов вказаний вище курс навчання та в подальшому був прийнятий на роботу до ТОВ «Хеппі Піпл» на посаду кухаря. Однак відповідач не відпрацював визначений у договорі строк протягом трьох років та звільнився за угодою сторін.

З урахуванням наведеного, ТОВ «Хеппі Піпл» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про оплату за навчання та відпрацювання від 13 лютого 2018 року у розмірі 28 140 грн 00 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року позов ТОВ «Хеппі Піпл» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Хеппі Піпл» заборгованість за договором про оплату за навчання у розмірі 28 140 грн 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Хеппі Піпл», посилаючись на неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він, ОСОБА_1 , дійсно мав намір працювати у позивача протягом тривалого періоду, але після закінчення ним навчання та в подальшому виконання ним своїх трудових обов`язків було виявлено, що позивач не може надавати йому постійну роботу відповідно до набутої професії через загальну економічну діяльність позивача, тобто, в силу відсутності замовлень позивач не міг забезпечувати його роботою на постійній основі. Тому між ними була досягнута домовленість про розірвання трудових відносин, але у разі виникнення потреби у періодичній роботі відповідача, позивач його про це повідомить та він буде її виконувати. Вказує, що підтвердженням цих обставин є підстава його звільнення з роботи з посади кухаря за згодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. Однак суд першої інстанції вказані обставини належним чином не дослідив. Також вказує, що суд першої інстанції неправильно оцінив ту обставину, що відповідно до п.3.3 укладеного між сторонами договору, у випадку розірвання працівником трудових відносин з роботодавцем до закінчення терміну відпрацювання, працівник зобов`язується відшкодувати роботодавцю повний розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання. Вважає, що зазначений пункт договору дає право позивачу стягувати із відповідача вартість навчання за умови розірвання трудових відносин саме працівником, однак відповідача було звільнено за згодою сторін, а не за його ініціативою.

Позивач ТОВ «Хеппі Піпл» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Вказує, що посилання відповідача на те, що з ним було припинено співпрацю у зв`язку з відсутністю замовлень не відповідає дійсності, оскільки підприємство повноцінно працювало, маючи велику кількість замовлень. Відповідач сам був ініціатором звільнення, написавши відповідну заяву про звільнення. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 28 140 грн 00 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 лютого 2018 року між ТОВ «Хеппі Піпл» і ОСОБА_1 було укладено договір про оплату за навчання та відпрацювання (далі - договір), предметом якого є врегулювання цивільно-правових відносин між роботодавцем та працівником відносно порядку та умов оплати роботодавцем послуги третіх осіб щодо навчання, а саме оплати консультаційно-інформаційного курсу «Базовий кулінар», який проводить ТОВ «Сучасні кулінарні технології» відповідно до укладеного договору про навчання від 13 лютого 2018 року № 5 (а.с.10-12).

Відповідно до п.2.1 договору сторони погодили, що вартість навчання становить 28 140 грн 00 коп.

Згідно з п.3.1 договору працівник зобов`язався пройти процес навчання згідно з програмою та умовами, що будуть визначені договором, який буде укладено роботодавцем з третьою особою, що здійснює навчання. Після проходження навчання працівник має виконувати роботу (постійно або періодично в залежності від виробничих потреб), визначену роботодавцем відповідно до набутої професії чи кваліфікації.

У п.3.2 договору передбачено, що укладаючи цей договір щодо порядку та умов оплати роботодавцем за навчання працівника, сторони виходять з того, що працівник має намір перебувати у трудових відносинах з роботодавцем не менше 3-х років з моменту завершення навчання, передбаченого цим договором.

Відповідно до п.3.3 договору, у випадку розірвання працівником трудових відносин з роботодавцем до закінчення терміну відпрацювання, працівник зобов`язується відшкодувати роботодавцю повний розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання.

По справі встановлено, що позивач ТОВ «Хеппі Піпл» виконало свої зобов`язання за договором належним чином та сплатило на рахунок ТОВ «Сучасні кулінарні технології» грошові кошти в розмірі 28 140 грн 00 коп. за навчання відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням №1 від 23 лютого 2018 року (а.с. 21).

Установлено та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 успішно пройшов консультаційно-інформаційний курс «Базовий кулінар», який проводило ТОВ «Сучасні кулінарні технології» відповідно до укладеного договору про навчання від 13 лютого 2018 року.

Наказом ТОВ «Хеппі Піпл» №2-К від 06 липня 2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу у ТОВ «Хеппі Піпл» на посаду кухаря з 07 липня 2018 року (а.с.15).

03 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_1 подав до ТОВ «Хеппі Піпл»заяву про звільнення з посади кухаря за згодою сторін з 03 вересня 2018 року (а.с.14).

Згідно з наказом ТОВ «Хеппі Піпл» №2-К від 03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади кухаря за згодою сторін (п.1ст. 36 КЗпП України) з 03 вересня 2018 року (а.с.16).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 , у порушення у п.3.3 договору про оплату за навчання та відпрацювання від 13 лютого 2018 року, не відпрацював на позивача протягом трьох років з моменту укладання договору, та протягом 10 календарних днів з моменту звільнення не компенсував позивачу грошові кошти за його навчання у розмірі 28 140 грн 00 коп., які були сплачені ТОВ «Хеппі Піпл» на користь ТОВ «Сучасні кулінарні технології» за курси, які відвідував відповідач.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Як зазначалося вище, у п.3.3 договору сторони передбачили, що у випадку розірвання працівником трудових відносин з роботодавцем до закінчення терміну відпрацювання, працівник зобов`язується відшкодувати роботодавцю повний розмір здійснених роботодавцем витрат на навчання.

Тобто, обов`язок працівника відшкодувати роботодавцю повний розмір здійснених ним витрат на навчання виникає лише у випадку розірвання працівником трудових відносин з роботодавцем до закінчення терміну відпрацювання, а саме, у разі розірвання трудового договору з ініціативи працівника, що передбачено ст.38 КЗпП України.

Разом з тим, по справі встановлено, що відповідача ОСОБА_1 звільнено позивачем з посади кухаря за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України відповідно до наказу ТОВ «Хеппі Піпл»№2-К від 03 вересня 2018 року.

При цьому, колегія суддів враховує, що припинення трудового договору за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу. За угодою сторін може бути припинено як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Припинення трудового договору за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України не передбачає попередження про звільнення ні від працівника, ні від власника або уповноваженого ним органу. День закінчення роботи визначається сторонами за взаємною згодою.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 733/498/17 (провадження № 61-7851св18).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскільки трудові відносини між працівником ОСОБА_1 і роботодавцем ТОВ «Хеппі Піпл»були розірвані за взаємною згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, а не з ініціативи працівника на підставі ст.38 КЗпП України, то в ОСОБА_1 не виникло обов`язку, передбаченого п.3.3 договору, щодо відшкодування роботодавцю витрат на його навчання у сумі 28 140 грн 00 коп.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимоги ст.264 ЦПК України наведених вище вимог закону, обставин справи та правових висновків Верховного Суду,не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Хеппі Піпл» про стягнення з відповідача коштів за договором про оплату за навчання та відпрацювання.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Хеппі Піпл» з наведених вище підстав.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Хеппі Піпл» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором про оплату за навчання та відпрацювання - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: