Справа № 703/1724/21
21 вересня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання
07 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3500 гривень, починаючи з 07 червня 2021 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення 23 років.
Ухвалою судді від 22 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із письмовою заявою, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 лютого 2003 року по 07 вересня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.16).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 25 вересня 2008 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про що в Книзі реєстрації народжень 14 травня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №250 (а.с.6).
Згідно ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.
03 вересня 2020 року між Київським національним торговельно-економічним університетом державної форми власності, з однієї сторони, та вступником ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_1 , з іншої сторони, укладеного договір про навчання у Київському національному торговельно-економічному університеті №ФТМ20-035.04-БД/-9 (а.с.9-10).
Як вбачається з вищевказаного договору, його предметом є навчання у КНТЕУ, яке бере на себе зобов`язання зарахувати вступника на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору, здійснити підготовку вступника за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 035 «Філологія» (спеціалізація 035.04 «Германські мови та література «переклад включно)») здобуття ступеня вищої освіти бакалавр.
Відповідно до довідки №1883, виданої Київським національним торговельно-економічним університетом 25 січня 2021 року, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу, що здобуває ступінь вищої освіти «бакалавр» денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Київського національного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти «бакалавр» в червні 2024 року (а.с.7).
Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 28 травня 2003 року, на ім`я ОСОБА_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-17).
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання №198, виданої Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області 10 січня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
Таким чином, позивач, відповідно до ч.3 ст.199 СК України, наділена правом на звернення до суду з даним позовом.
Згідно п.12 Договору про навчання у Київському національному торговельно-економічному університеті №ФТМ20-035.04-БД/9 від 03 вересня 2020 року, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (на умовах договору, укладеного між КНТЕУ та фізичною та/або юридичною особою, яка замовляє платну освітню послугу) (а.с.9-10).
Враховуючи, що син сторін, якому, станом на день розгляду даної справи, виповнилося повних 18 років, навчається на денній формі навчання на платній основі, не працевлаштований, стипендії не отримує, безкоштовним гуртожитком за місцем навчання не забезпечується, джерел доходу не має, суд приходить до висновку, що він потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків.
Доказів сплати відповідачем на рахунок університету коштів за навчання та проживання у гуртожитку спільної з позивачем дитини сина ОСОБА_4 , матеріали справи не містять та відповідачем не надані.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оплата коштів за навчання та проживання у гуртожитку за місцем знаходження університету, тобто в м. Києві, відповідно до договору про навчання у Київському національному торговельно-економічному університеті №ФТМ20-035.04-БД/9 від 03 вересня 2020 року, спільного позивача та відповідача сина ОСОБА_4 здійснюється виключно позивачем.
Крім того, як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні позивача, яка здійснює за власний кошт: придбання квитків на проїзд до місця навчання та у зворотному напрямку; придбання канцелярського приладдя, одягу, та продуктів харчування, а також шляхом безпосереднього надання коштів сину для придбання вищевказаних речей.
Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи, що відповідач, після отримання копії позовної заяви та достовірно знаючи про доводи позивача, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, не надав жодних заперечень перебування спільного з позивачем сина на утриманні позивача та здійснення нею зазначених у позовній заяві витрат на утримання повнолітнього сина, в зв`язку з його навчання у вищому навчальному закладі, суд приходить до висновку, що зазначенні обставини відповідачем визнаються, відтак доказуванню не підлягають.
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Як вбачається з рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили 03 грудня 2019 року, у цивільній справі №703/2498/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, позов ОСОБА_1 задоволено та вирішено, зокрема, змінити розмір аліментів визначених заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2018 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації, у сумі 3500 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-5).
При цьому, будь-яких доказів наявності у відповідача заперечень щодо стягнення вищевказаної суми аліментів на утримання сина, а також заборгованості по їх сплаті, матеріали справи не містять, що свідчить про об`єктивну можливість сплати відповідачем аліментів у вказаному розмірі, який не є для нього надмірний.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, а також те, що докази перебування на його утриманні інших малолітніх та неповнолітніх дітей, сплати останнім на даний час аліментів, наявності стягнень з відповідача за виконавчими документами відсутні, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі, який зазначений позивачем.
У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №208/3075/16, від 10 жовтня 2018 року у справі №216/3757/16-ц та від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц акцентовано увагу на тому, що витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Такий правовий висновок ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків, встановленому Сімейним кодексом України.
Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, при цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка не працює, стипендії не отримує, після досягнення повноліття продовжує навчатися у начальному закладі, відтак потребує матеріальної допомоги, зокрема, на оплату навчання та проживання у гуртожитку за місцем навчання, проїзд у громадському транспорті від місця проживання до місця навчання та у зворотному напрямку, придбання продуктів харчування, одягу та необхідних речей для навчання, а також стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним та має можливість матеріально утримувати сина, який продовжує навчання, у розмірі, який визначений позивачем, в зв`язку з чим приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню починаючи з дати подання позову та до закінчення терміну навчання, має становити тверду грошову суму 3500 гривень щомісяця.
Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена від сплати судового збору, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 гривень 00 копійок.
Крім того, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Так, 04 червня 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Терещенком С.І. укладено договір про надання правової допомоги №14/21(а.с.19).
Згідно п.1 вказаного договору, замовник в порядку та на умовах, визначених цим договором, доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання юридичних послуг, з питань, пов`язаних з стягненням аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а саме: консультації правового характеру; ознайомлення з документами та підготовка до складання позовної заяви; складання матеріалів позовної заяви і подача їх до суду.
Відповідно до п.3, п.4 та п.5 вказаного договору, вартість робіт за цим договором складає 1000 гривень. Форма розрахунків повний розрахунок за даним договором має бути проведено в момент підписання акту виконаних робіт, про що в акті робиться відмітка. Надання послуг підтверджується актом виконаних робіт.
Згідно акту виконаних робіт від 07 червня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 04 червня 2021 року, сторони склали цей акт про те, що виконавець повністю надав, а замовник прийняв послуги, передбачені договором про надання правової допомоги від 04 червня 2021 року. Сторони не мають одна до одної жодних претензій. Замовник повністю оплатив надані послуги в момент підписання даного акту, в розмірі 1000 гривень 00 копійок (а.с.20).
Відповідно до квитанції №14/21, виданої адвокатом Терещенком С.І. 07 червня 2021 року, ОСОБА_1 за надані адвокатом послуги, а саме: підготовка, складання і подання матеріалів позовної заяви до суду, сплатила 1000 гривень 00 копійок (а.с.21).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтвердження витрати позивача на правову допомогу адвоката Терещенка С.І. у розмірі 1000 гривень є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, наданими адвокатом обсягом послуг під час підготовки позовної заяви, затраченим часом на надання правничої допомоги, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим, з врахування задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, відповідно до ст.53 Конституції України, ст.184, 191, 199, 200, 201 СК України, та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355, 430 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення з заявою до суду, тобто з 07 червня 2021 року і до закінчення навчання у Київському національному торговельно-економічному університеті, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , судові витрати по оплаті правничої допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,.

Відповідач ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко