Справа № 310/1655/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що він є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 22.12.1992. Співвласником іншой Ѕ частини вказаного будинку є його донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У спірному житловому приміщенні зареєстрована його донька ОСОБА_2 , яка з 1996 року не проживає за адресою АДРЕСА_1 , оскільки виїхала за кордон на постійне місце проживання. Так, відповідач з 1996 року приїздила до м. Бердянська декілька разів на нетривалий час, але постійно за місцем реєстрації не проживає. Також, ОСОБА_2 жодних витрат на утримання будинку не несе, комунальні послуги не сплачує. Наявність реєстрації місця проживання відповідача у спірному приміщенні створює перешкоди у здійсненні прав власника будинку, оскільки не дає можливості зокрема, оформити субсидію зі сплати комунальних платежів. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду справи в його відсутності відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з договором купівлі - продажу від 22.12.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Мягченко С.Г., ОСОБА_1 є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що складає Квартиру № 1 (а.с. 4-5). Зазначене також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.03.2004 року (а.с. 7).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 10-12, 13)

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 14324 від 28.12.2020 року видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 є дочкою позивача - ОСОБА_1 (а.с. 15)

Із копії довідки Вуличного комітету № 28 видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до письмової заяви сусідів зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але з 1996 року не проживає за вказаною адресою у зв`язку з виїздом за кордон (а.с. 16).

З пояснень допитаного в якості свідка ОСОБА_1 , а також пояснень свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що відповідач не проживає однією сім`єю з позивачем у спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн..

Керуючись ст. ст. 82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщення по АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя