Дата документу 14.09.2021 Справа № 334/4764/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/4764/20Головуючий у 1-й інстанції Фетісов М.В.
Пр. № 22-ц/807/2360/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2021 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-6), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 року станом на 02.07.2020 року у розмірі 10908,27 грн., яка складається з: 7290,58 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 7290,58 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 3617,69 грн. заборгованості за простроченими відсотками; 00,00 грн. заборгованості по процентам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00,00 грн. нарахована пеня, 00,00 грн. комісії, від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також судовий збір 2102,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Фетісова М.В. (а.с. 72).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 106) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2021 року (а.с. 121-123) позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 року станом на 02.07.2020 року у розмірі 7290,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () судові витрати в розмірі 1404,77 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

За заявою відповідача ОСОБА_1 вищезазначене заочне рішення судом першої інстанції не переглядалось, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 128-132) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін; судові витрати покласти на відповідача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 144).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою Банку у цій справі відкрито (а.с. 145-146), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 147).

Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу Банку у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Банк подав апеляційному суду письмові пояснення у цій справі (а.с. 151- 155).

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді фактично працює 15 суддів). Крім того, суддя-доповідач перебувала у щорічній відпустці з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с.150).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі частково на суму тіла кредиту та судового збору пропорційно до суми останнього, керувався ст. 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, враховував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 року у справі провадження 14-131цс19 та входив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог Банку в частині відмови.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, апеляційним судом встановлено, що вищезазначений кредитний договір сторін Банку та ОСОБА_1 № б/н від 31.05.2011 року є договором приєднання (ст. 634 ЦК України) і складається не лише із анкети-заяви ОСОБА_1 від 31.05.2011 року (копія а.с. 34), Витягу Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 36-59), а також з Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, за 55 днів пільгового періоду» від 31.05.2011 року з підписом ОСОБА_1 про ознайомлення із всіма Умовами кредитування, зокрема: типом картки, пільговим періодом, валютою, ставками відсотків 30% річних тощо (копія а.с. 35 доданої Банком до його позовної заяви у цій справі), з якими відповідач погодилась у повному обсязі та які у тому числі містять умови, ставки, порядок тощо нарахування Банком позичальнику відсотків тощо.

Тому, суд першої інстанції мав виходити у цій справі, з презумпції правомірності правочину вищезазначеного кредитного договору сторін у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України).

Оскільки, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу умов вищезазначеного кредитного договору Банк мав право змінювати (зменшувати або збільшувати) кредитний ліміт за рішенням Банку, на що відповідач дав згоду, підписавши вищезазначені анкету-заяву (а.с. 34) та довідку (а.с. 35).

Встановлено, що найменування Банку з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно із рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 (Статут, копія а.с. 68-69).

Банк у цій справі просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 року станом на 02.07.2020 року у розмірі 10908,27 грн., яка складається з: 7290,58 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту, 7290,58 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками; 3617,69 грн. заборгованості за простроченими відсотками; 00,00 грн. заборгованості по процентам нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00,00 грн. пені, 00,00 грн. комісії (а.с. 5 зворот).

Встановлено, що відповідач користувався вищезазначеним кредитом, наданим Банком, але належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачувала нараховані йому Банком платежі, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача перед Банком (а.с. 10-19), доданим до позовної заяви Банку у цій справі, який при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи є належними допустимими доказами у цій справі.

Відповідачем не спростовано факту отримання грошових коштів від Банку за вищезазначеним кредитним договором у цій справі.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що відповідач укладення кредитного договору з Банком у суді першої інстанції у цій справі не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості встановлено, що позичальник частково сплачував заборгованість (а.с. 13-19).

Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в результаті порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 31.05.2011 року, Банк мав право на нарахування відповідачу у цій справі заборгованості за кредитним договором станом на 02.07.2020 року у вигляді вищезазначених тіла кредиту - 7290,58 грн. та відсотків за період з 31.05.2011 року по 02.07.2020 року за ставкою 30% річних 1969,58 грн. (розрахунок Банку а.с. 152), враховуючи строк дії вищезазначеного договору сторін, в межах строку дії картки відповідача до 03/21 року (а.с. 33) в межах позовних вимог Банку (а.с. 4 зворот).

Розмір заборгованості відповідача за вищезазначеним кредитним договором у сумі 3617,69 грн., здійснений Банком в його позові у цій справі за іншою ставкою (а.с. 4 зворот), не ґрунтується на умовах договору (довідка а.с. 35), а тому є необґрунтованим і не приймається апеляційним судом до уваги у цій справі в частині, яка перевищує розмір відсотків 1969,58 грн.

Відповідач у суді першої інстанції у цій справі про застосування строку позовної давності не заявляла, тому питання про його застосування у цій справі апеляційним судом до будь-якої заборгованості відповідача за договором не могло вирішуватись і не вирішувалась в силу вимог ст. 267 ЦК України.

Належні, допустимі докази того, що відповідач у добровільному порядку погасила вищезазначену заборгованість за договором перед Банком у добровільному порядку станом на час її розгляду судом першої інстанції чи перегляду останньої апеляційним судом у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити частково, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов Банку задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 року станом на 02.07.2020 року на загальну суму у розмірі 9260,16 грн., яка складається з: 7290,58 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту; 7290,58 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1969,58 грн. заборгованості за простроченими відсотками, в іншій частині вимог відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги та позову Банку у цій справі лише частково при вищевикладених обставинах, останній має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 4461,03 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений Банком за подачу позову до суду першої інстанції 2102,00 грн. (а.с. 1) + судовий збір, сплачений Банком за подачу апеляційної скарги до апеляційного суду 3153,00 грн. (а.с. 134) = 5255,00 грн.* сума задоволених позовних вимог Банку на загальну суму 9260,16 грн., / сума заявлених позовних вимог Банком 10908,27 грн.).

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2021 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 року станом на 02.07.2020 року на загальну суму у розмірі 9260,16 грн., яка складається з: 7290,58 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту; 7290,58 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 1969,58 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 4461,03 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 14.09.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.