20.09.2021 Суддя Матвієвська Г. В..
Справа № 644/5142/21
Провадження № 4-с/644/13/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючої судді: Матвієвської Г.В.

з участю секретаря судових засідань: Узденової М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Волкової Катерини, Швемель Галина Геннадіївна на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2021 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення та просив визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів гр. ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. за період з 01.12.2015 року по 31.03.2021 року від 13.04.2021 р. № б/н, за підписом головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкової К.; зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. за період з 01.12.2015 року по 31.03.2021 року з урахуванням існуючої заборгованості та сплачених ним сум аліментів.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільної доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25 % частки від заробітку (доходу).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів гр. ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. за період з 01.12.2015 року по 31.03.2021 року від 13.04.2021 р. № б/н заборгованість з аліментів на утримання дитини складає 122 299 грн. 96 коп.

З таким розрахунком ОСОБА_1 не згоден і вважає його не обґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на ті обставини, що з моменту ухвалення рішення суду та по червень 2020 року він був працевлаштованим, по теперішній час сплачує аліменти на утримання доньки. Однак, державним виконавцем, під час здійснення розрахунку, дані обставини не були враховані, з огляду на що розмір аліментів розраховувався зважаючи на середню заробітну плату по регіону.

Отже, державним виконавцем було невірно визначено щомісячний розмір аліментів та невірно розрахований розмір заборгованості з аліментів, натомість фактичний розмір аліментів з урахуванням отриманої ним заробітної плати та розмір заборгованості з аліментів з урахуванням виплачених ним аліментів визначено в розрахунку, що додається до даної скарги.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд скарги за його відсутності не надходило.

Заінтересована особа - Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Волкова Катерина в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином. Надала суду відзив на скаргу, в якому просила розглядати справу без участі представника Відділу та відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. При цьому посилалась на необґрунтованість вимог заявника вказуючи, що розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за виконавчим листом по справі 2029/2-1636/11, виданого 18.07.2011 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова було складено на підставі середньомісячної заробітної плати по місту Харкову та квитанцій, наданих боржником. Однак, при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам, частина копій квитанцій, які надав боржник, державним виконавцем не могли бути зараховані як сплата аліментів, оскільки жодним чином не можна було розпізнати, що грошові кошти сплачувались боржником на користь ОСОБА_2 як сплата аліментів на утримання дитини. У наданих боржником квитанціях факт перерахування коштів отримувачу аліментів не свідчить, що ці кошти є аліментними платежами, а лише вказує на перерахування певної суми коштів ОСОБА_2 . Державним виконавцем не були взяті до уваги квитанції платника аліментів, в яких не зазначено призначення платежу по сплаті аліментів та не містять інформації про здійснення цих платежів в рахунок заборгованості по аліментам. Визначити цільове призначення перерахованих боржником коштів з наданих державному виконавцю копій квитанцій також неможливо. Долучені до матеріалів виконавчого провадження чеки не є достатнім доказом оплати аліментів ОСОБА_2 , адже вони не відповідають чинному законодавству. Крім того, частина наданих боржником квитанцій є нечитабельною.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду сповіщена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд скарги за її відсутності не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали скарги, оцінивши їх у сукупності, з точки зору об`єктивності, достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім суду вищої інстанції, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч. 1 до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, перевіривши доводи заявника, судом встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментам проведений невірно бо всупереч рішенню Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18.07.2011 року державним виконавцем 1/4 частина вираховувалась не від всіх видів заробітку боржника, тобто сукупного доходу, а з середньомісячної заробітної плати по місту Харкову, що й призвело до помилки при встановленні суми, яка підлягає стягненню щомісячно з боржника.

Доводи державного виконавця на підтвердження своїх заперечень проти задоволення скарги, а саме що при нарахуванні розміру аліментів, частина копій квитанцій, які надав боржник, державним виконавцем не могли бути зараховані як сплата аліментів, оскільки жодним чином не можна було розпізнати, що грошові кошти сплачувались боржником на користь ОСОБА_2 як сплата аліментів на утримання дитини, - суд знаходить безпідставними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства України. І таке рішення суду державним виконавцем виконано з порушенням вимог закону, що призвело до порушення прав боржника, у зв`язку із чим суд вважає, що право боржника підлягає захисту в спосіб зобов`язання державного виконавця проведення відповідного розрахунку заборгованості відповідно до закону.

Враховуючи наведене, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.19,124 Конституції України, ст. ст. 1, 18, 48, 56, 59, 68, 70 Закону України Про виконавче провадження», ст. ст.18, 447-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Волкової Катерини, Швемель Галина Геннадіївна на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів гр. ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. за період з 01.12.2015 року по 31.03.2021 року від 13.04.2021 р. № б/н, за підписом головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Волкової К.

Зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа № 2029/2-1636/11 від 18.07.2011 р. за період з 01.12.2015 року по 31.03.2021 року з урахуванням існуючої заборгованості та сплачених ним сум аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу судді подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.В. Матвієвська