Справа № 314/3780/21
Провадження №: 2/314/1191/2021
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28.08.2021 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2021 позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Ларченко Ю.О. звернувся до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

За вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн. 00 коп.

Разом з тим, до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору. При цьому позивач посилається на п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», на підставі якої звільнений від сплати судового збору.

Однак, з цим твердженням позивача суд не погоджується з таких підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Отже, посилаючись на захист прав своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звертається до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з батьком.

Питання щодо визначення місця проживання дітей регламентовано Сімейним кодексом України, зокрема, ст. 160 цього Кодексу передбачено право батьків на визначення місця проживання дитини.

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір» дає суду можливість прийти до висновку, що положення п. 14 ч. 2 ст. 3 вказаного Закону не застосовуються до позовів про визначення місця проживання дитини, оскільки такі позовні вимоги спрямовані, у першу чергу, на захист прав батьків з цього питання, а, отже, при поданні позову про визначення місця проживання позивачем має бути сплачений судовий збір, виходячи зі ставок, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., про що суду необхідно надати оригінал платіжного документа.

Як передбачено ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки встановлено, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ЦПК України, вважаю, що її слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених вище недоліків.

При винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позовної заяви без руху, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий розгляд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, про визначення місця проживання дітей залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який починає рахуватися з дня отримання позивачем копії ухвали.

Повідомити позивачеві про необхідність усунути такі недоліки позовної заяви, а саме сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, у сумі 908 грн. 00 коп., про що надати суду оригінал платіжного документа.

Роз`яснити позивачеві, що у разі якщо у строк, встановлений судом, недоліки позовної заяви не будуть усунуті, заява, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Свідунович

28.08.2021