ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року м.Суми

Справа №585/2647/20

Номер провадження 22-ц/816/1384/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області,

треті особи приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Людмила Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Підопригори Оксани Петрівни,

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2021 року, у складі судді Машини І.М., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 29 червня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Підопригору О.П. звернулася до суду з позовом до Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її баби ОСОБА_2 , до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 3,562 га, розташована на території Глинської сільської ради Сумської області (правонаступником якої є Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області (а.с. 67)).

Свої вимоги мотивувала тим, що не змогла своєчасно прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки вважала, що її батько ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом, за життя прийняв спадщину смерті своєї матері ОСОБА_2 . У жовтні 2020 року їй стало відомо, що батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину не прийняв, тому вирішила скористатися своїм правом та звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби. Вказує, що її брат ОСОБА_3 у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , тому вона є її єдиним спадкоємцем за законом.

Вважаючи поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини необізнаність про наявність спадкового майна у вигляді земельного паю через неприйняття цієї спадщини спадкоємцем за заповітом, просила визнати поважними вказані причини та надати їй додатковий двохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Підопригора О.П., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Доводить поважність причин пропуску позивачем строку на прийняття спадщини після смерті баби, у зв`язку з необізнаністю про неприйняття цієї спадщини її батьком, як спадкоємцем за заповітом після смерті матері баби позивача ОСОБА_2 . Вказує, що про наявність неприйнятої спадщини після смерті баби, позивачу стало відомо тільки при оформленні спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), при проведенні перевірки нотаріус їй повідомив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, батько із заявою при прийняття спадщини після своєї матері не звертався.

Зазначає, що через введення в Україні карантину з 12 березня 2020 року позивач, яка проживає у м. Харків, була обмежена у можливості вчасно звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини у Роменському районі та зібрати відповідні довідки за місцем реєстрації спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків померла баба позивач ОСОБА_2 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,562 га, розташована на території Глинської сільської ради Роменського району Сумської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 033391, виданого Глинською сільською радою 30 вересня 2002 року (а.с. 17).

Відповідно до заповіту, посвідченого 29 січня 1992 року виконкомом Глинської сільської ради народних депутатів Роменського району Сумської області, реєстровий № 10, ОСОБА_2 заповіла все свої майно ОСОБА_3 (а.с. 15).

Відповідно до довідки-характеристики, яка видається у зв`язку з оформленням спадкових справ, виданої виконавчим комітетом Глинської сільської ради Роменського району Сумської області від 15 жовтня 2020 року № 02-29/476, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 за номером сьомим. Будь-яке майно, належне ОСОБА_2 згідно даних Глинської сільської ради під забороною, арештом не перебуває. Спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_2 являється по заповіту її син ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та офіційно спадщину не оформив. Інших спадкоємців, в тому числі непрацездатних за віком, за станом здоров`я та неповнолітніх, немає. Заповіт від імені ОСОБА_4 виконкомом Глинської сільської ради посвідчувався 29 січня 1992 року за реєстровим номером 10 (заповіт не змінено і не відмінено). Ніхто разом з померлою не проживав та зареєстрований не був (а.с. 14).

Родинні відносини між батьком позивачки ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , запис поновлено, виданим Роменським Рай бюро ЗАГС Сумської області 07 грудня 1960 року (а.с. 11).

Із свідоцтва про народження позивача ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданого Комінтернівським ЗАГС м. Харків 22 липня 1963 року, вбачається, що її батьком є ОСОБА_3 (син спадкодавиці) (а.с. 12).

За даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Комінтернівським відділом ЗАГС м. Харків 22 лютого 1992 року встановлено, що позивачка змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с. 13).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Харківським міським відділом ГТУЮ у Харківській області 01 серпня 2018 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 07 вересня 2020 року, реєстровий № 995, рідний брат позивачки ОСОБА_3 спадщини після смерті баби ОСОБА_2 в установленому законом порядку не прийняв, у подальшому не претендує і не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62071092 від 15 жовтня 2020 року після смерті ОСОБА_2 відсутня заведена спадкова справа (а.с. 18).

Відповідно копії спадкової справи № 02-14 після смерті ОСОБА_3 спадкоємицею його майна є дочка ОСОБА_1 (а.с. 73-115).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Оскільки ОСОБА_1 не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1272 ЦК України звернулася до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що з 12 червня 2009 року (час відкриття спадщини) по жовтень 2020 року не знала, що її батько ОСОБА_3 не прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , який був її єдиним спадкоємцем за заповітом, а тому вона має право на спадкування після смерті баби.

Оцінюючи доводи заявника про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом правильно враховано тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини у справі, що переглядається, та встановлено, що баба позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач лише 16 жовтня 2020 року звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є поважними.

Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить понад 11 років, а також встановлені обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивач не довела існування об`єктивних та непереборних перешкод для прийняття спадщини, а отже нею не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона не зверталася із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк через впевненість у прийняття цієї спадщини її батьком ОСОБА_3 (сином спадкодавця ОСОБА_2 ), таких висновків суду не спростовують.

Необізнаність позивача про неприйняття за життя її батьком ОСОБА_3 спадщини за заповітом після смерті матері (баби позивача) ОСОБА_2 , не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України день смерті особи є часом відкриття спадщини, однак протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті батька, який закінчився 31 січня 2019 року, ОСОБА_1 не заявляла про своє право на спадкування земельної ділянки загальною площею 3,562 га, розташованої на території Глинської сільської ради Сумської області.

Так, у заяві, поданій нотаріусу, ОСОБА_1 просила видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом лише на належну спадкодавцю частину квартири (а.с. 106).

При цьому після звернення до нотаріальної контори із заявою від 28 листопада 2018 року, нотаріусом їй було направлено лист щодо надання документів, в якому йшлося про необхідність подачі документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на кватиру та інше належне йому нерухоме майно (а.с. 74).

Із відомостей з відповідних Держаних реєстрів речових прав від 30 серпня 2019 року, наданих на запит нотаріуса, стало відомо, що за ОСОБА_3 не було зареєстроване право власності на земельну ділянку загальною площею 3,562 га, розташованої на території Глинської сільської ради Сумської області, однак із цього часу понад рік ОСОБА_1 не зверталася за встановленням своїх спадкових прав.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про неможливість звернення позивача із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса через дію на території України карантинних обмежень з 12 березня 2020 року, оскільки із часу відкриття спадщини після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 та з дня звернення до нотаріальної контори 28 листопада 2018 року, з дати отримання даних з Державних реєстрів речових прав 30 серпня 2019 року до введення в Україні карантину позивач мала можливість звернутися до нотаріуса.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори відповідно до п. 2 глави 10 Порядку «Про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Мінюст від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Позивачем не доведено існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, а обставини, на які вона посилалася як на підставу для визначення їй додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили їй вчасно реалізувати право на подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Підопригори Оксани Петрівни залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 червня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина