Справа № 496/407/21
Провадження № 2/496/1169/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Стрілець Ж.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: начальника служби у справах дітей Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області - Гончаренко Н.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.06.2007 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 , від вказаного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 . 09 грудня 2009 року шлюб між ними було розірвано. З кінця 2008 року позивач проживав з ОСОБА_3 однією родино, до ОСОБА_5 він відносився як до своєї рідної доньки, між ними склалися довірливі, родинні відносини. 21 листопада 2014 року позивач та ОСОБА_3 уклали шлюб. Мати дитини померла у листопаді 2020 року. Відповідач по справі жодного разу не справлявся про життя дитини, її здоров`я, жодного разу не навідував та ніяким чином не виконував свої батьківські обов`язки, у зв`язки з чим, він звернувся до суду щодо позбавлення відповідача батьківських прав.

Позивач у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. Не заперечував проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з наявністю заяви про згоду на позбавлення батьківських прав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з наявністю нотаріальної заяви про згоду на позбавлення батьківських прав.

Згідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.06.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом виданим Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №07. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №30. Батьками дитини згідно свідоцтва вказані : мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 09.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 10).

21.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №403. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_8 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 10.11.2020 року виконавчим комітетом Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Висновком органу опіки та піклування Яськівської сільської ради та рішенням виконавчого комітету Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16-17).

Відповідно до характеристики наданої Яськівським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Яськівської сільської ради об єднаної територіальної громади Одеської області від 26.01.2021 року №04/01-26, ОСОБА_4 навчається у школі з першого класу. За роки навчання ОСОБА_5 в школі біологічний батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідав школу, не приходив на бітьківські збори, не цікавився доньою, не приймав жодної участі у шкільному життя ОСОБА_5 . Справами доньни не цікавиться, не приймає жодної участі у її вихованні (а.с. 24).

До позовної заяви було додано заяву ОСОБА_2 , яка посвідчена державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко-Ворсуляк Д.М. від 19.09.2018 року зареєстровано в реєстрі за №2-2172, відповідно до якої, ОСОБА_2 дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Участі у вихованні, навчанні та утриманні його малолітньої доньки ОСОБА_4 не приймає (а.с. 25).

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно з наданими позивачем доказами, враховуючи нотаріально посвідчену згоду ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що позов ОСОБА_1 у частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст. ст. 164 ч.1,2 165, 243, 244 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (фактично проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (фактично проживає: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області (адреса: вул. Центральна, 78, с. Яськи, Одеського району, Одеської області) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2021 року.

Суддя Буран В.М.