Номер справи місцевого суду: 521/4340/20
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

15.09.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/4340/20

Номер провадження: 22-ц/813/10476/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- заявник - ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа - Одеська міська рада,

розглянув у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. під час розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Одеська міська рада, про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний факт необхідно встановити для оформлення спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року встановлено факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 02 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2021 року залишено без руху.

13 вересня 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М..

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Заява про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. обґрунтована тим, що 24.02.2020 року ОСОБА_1 було подано скаргу до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з приводу грубих порушень ЦПК України та Конституції України в цілому суддями Таварткіладзе О.М., Заїкіним А.П., Погорєловою С.О. під час розгляду справи №522/15705/19.

Тому, при розгляді даної справи вищевикладені обставини викликають у ОСОБА_1 , як учасника справи, обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності суддів, внаслідок чого він не може повністю довіряти даному складу суду.

Ознайомившись із заявою про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.02.2020 року у справі №522/15705/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Таранської Аліни Миколаївни про визнання дій державного реєстратора неправомірними, ухваленою у складі головуючого судді - Таварткіладзе О.М., суддів членів колегії - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2019 року залишено без змін.

Згідно тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: 1) забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; 2) суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надання заяви про відвід колегії суддів зумовлено тільки зверненням ОСОБА_1 зі скаргою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Однак, подання скарги на дії суддів у іншій справі № 522/15705/19 не перешкоджає суддям здійснювати судовий розгляд та виконувати обов`язок щодо справедливого, безстороннього та своєчасного розгляду справи, відповідно до вимог закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Тому, підстави для відводу за вищевказаних ОСОБА_1 обставин відсутні.

Інших підстав для відводу суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М., та їх самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довів наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів є недоведеними. Заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М. - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе