Дата документу 21.09.2021 Справа № 330/899/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 330/899/21 Головуючий у 1 інстанції: Куценко О.О.
№ 22-ц/807/2736/21 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Сідельникової Олени Леонідівни на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року за заявою керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави Запорізької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, державних актів на право власності на землю, зобов`язання повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року заяву задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0812 га, кадастровий номер :11:003:0172, яка розташована на території Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Заборонено ОСОБА_1 чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо здійснення забудови земельної ділянки площею 0,0812 га, кадастровий номер :11:003:0172, яка розташована на території Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області.

Заборонено державному реєстратору, іншим уповноваженим законом особам вчиняти дії щодо здійснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи будь-яким іншим особам державної реєстрації набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :11:003:0172, площею 0,0812 га, яка розташована на території Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області.

Заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України у тому числі її структурному підрозділу без статусу юридичної особи - Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0812 га, кадастровий номер :11:003:0172, яка розташована на території Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 в особі адвоката Сідельникової О.Л. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2021 року до Якимівського районного суду Запорізької області разом з позовною заявою надійшла заява керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Керівника Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області в інтересах держави Запорізької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, державних актів на право власності на землю, зобов`язання повернення земельної ділянки.

В обґрунтування заяви заступник керівника Запорізької обласної прокуратури зазначав, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог позивача, у тому числі, через зникнення. Зменшення кількості або погіршення якості майна (грошових коштів), його відчуження на користь третіх осіб, тощо. При цьому, суд має встановити безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову.

Встановлено, що 24 квітня 2009 року головою Якимівської районної державної адміністрації розпорядженням №390 «Про надання дозволу на складання матеріалів щодо вибору місця розташування земельної ділянки громадянці ОСОБА_3 » припинено право користування земельною ділянкою площею 0,9 га під розміщення бази відпочинку Запорізького АТЕК 12360 та визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею серії І-ЗП № 001295. 26 червня 2009 року головою Якимівської райдержадміністрації своїм розпорядженням №573 від 26.06.2009 затверджено проект землевпорядження по відводу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу Кирилівської сільської ради площею 2,00 га. 13 липня 2009 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №453724, кадастровий номер :11:003:0078, площею 2,00 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Цього ж дня, ОСОБА_3 , на підставі договору дарування земельної ділянки, передала у власність ОК «Прайм» земельну ділянку кадастровий номер :11:003:0078, площею 2,00 га. 21 липня 2009 ОК «Прайм», на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки передає у власність вказану земельну ділянку ОСОБА_4 ОСОБА_4 отримано державний акт серія ЯЖ 453734 від 07 серпня 2009 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:003:0078, площею 2,00 га.

Відповідно до інформації відділу Держземагенства у Якимівському районі №455 від 09 жовтня 2010 встановлено, що ОСОБА_4 , отримавши у власність земельну ділянку площею 2,0000га (кадастровий номер :11:003:0078) для ведення особистого селянського господарства, провела послідуючий поділ цієї земельної ділянки на 51 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровими номерами від :11:003:0112 по :11:003:0162. Державні акти на право власності на земельні діляріки з кадастровими номерами :11:003:0112 по :11:003:0162 зареєстровано 23 квітня 2010 за №77 по №26 відповідно.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельних ділянок ВМХ №150910 від 10 червня 2010 ОСОБА_4 також продає ОСОБА_2 24 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які фактично утворилися після поділу земельної ділянки з кадастровим номером :11:003:0078, загальною площею 2,0000 га, а саме (земельні ділянки кадастрові номери :11:003:0112-:11:003:0140). Земельна ділянка площею 1,0806 га з кадастровим номером :11:003:0168 утворилася шляхом об`єднання вищевказаних 24 земельних ділянок. У подальшому земельна ділянка площею 1,0806 га з кадастровим номером :11:003:0168 поділяється на 33 земельні ділянки з кадастровими номерами з :11:003:0169 по :11:003:0210.

ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 2010 №4051, продала ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0812 га, кадастровий номер :11:003:0172, яка утворилась від поділу земельної ділянки площею 1,0806 га з кадастровим номером :11:003:0168. 23 лютого 2012 ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку ЯЛ №127887, виданий відділом Держкомзему України в Якимівському районі Запорізької області.

Враховуючи те, що земельна ділянка площею 0,0812 га, кадастровий номер :11:003:0172, власником якої є ОСОБА_1 , утворена шляхом неодноразового переходу прав на земельну ділянку, у тому числі, шляхом купівлі-продажу, дарування, поділу та об`єднання земельних ділянок, існує реальна загроза відчуження предмета спору під час судового розгляду справи, що створить перешкоди в захисті порушених інтересів держави та їх реальному відновленні.

Забезпечуючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору та відповідачів у справі, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта не підтверджені належними доказами. До того ж забезпечення позову носить тимчасовий характер.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають таким вимогам.

Накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна унеможливить його відчуження та завідомо убезпечить інтереси обох сторін спору й забезпечить збалансованість інтересів сторін рівним чином, до ухвалення остаточного рішення по цій справі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков