№ 207/3988/19
№ 2/207/438/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Єрмаковій Н.П.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-відділ опіки та піклування в особі Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районого суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа- відділ опіки та піклування в особі Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 16 березня 2015 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб про що виконавчим комітетом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка перебуває на обліку у лікаря -психіатра з 2014 року з діагнозом : F70,1 не працює, є інвалідом ІІІ групи. На разі позивач не проживає з відповідачкою але вважає, що за станом здоров`я, відповідачка не може піклуватись та надавати гідний догляд та розвиток їхній неповнолітній дитині- ОСОБА_3 . Їх дочка страждає затримкою психомоторного розвитку потребує постійного лікування та більшого догляду, а тому вважає, що проживання дитини разом з ним буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.12.2019 року по цивільній справі було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.02.2020 року було замінено третю особу правонаступником на орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.05.2020 року підготовче провадження в цивільній справі закрито справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання з`явився, позові вимоги уточнив та просив визначити місце проживання малолітньої доньки- ОСОБА_3 та доньки- ОСОБА_4 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ним. Пояснив, що має постійне місце проживання, працює, має стабільний матеріальний дохід, ним створені всі необхідні умови для нормального розвитку та виховання дітей.

Відповідачка в судове засідання з`явилась, просила відмовити у задоволені позовних вимог, суду пояснила, що не страждає на психічні захворювання. Намагається створити для дітей належні умови для їх розвитку. Не заперечувала проти участі позивача у вихованні дітей.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила винести рішення з урахуванням інтересів дітей та висновків які знаходяться при матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, вважає за необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини справи:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 16.03.2015 року виконавчим комітетом Щорської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03 (а.с. 8).

Від цього шлюбу у них народилось двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження яке видане виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради Криничанськуого району Дніпропетровської області, актовий запис № 31 (а.с. 10) та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Заводським районним у місті Кам`янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 533 (а.с.68), що також підтверджується висновком спеціаліста № 406 від 27.04.2021 року згідно якого батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є - ОСОБА_1 (а.с. 70-74);

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 04.10.2019 року у ОСОБА_3 діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС у вигляді затримки психомоторного розвитку. Вальгусні стопи. Анемія (а.с. 13-14).

Згідно довідки від 25.05.2020 року № 11 ОСОБА_1 працює на посаді комплектувальника меблів заготівельної ділянки у ПрАТ «Прогрес» з 21.02.2020 року і по теперешній час (а.с. 40).

Орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради згідно висновків від 26.06.2020 року № 8вих-20/414 та 23.07.2021 року та № 01-11/вих.1710 вважає за доцільним визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 (а.с. 45-46,90-92).

Згідно довідки з КНП КМР «Міська лікарня № 1» ОСОБА_2 перебуває у реєстрі у лікаря - психіатра з 2014 року з діагнозом: Легка розумова відсталість (F70.0). Питання дієздатності відносно неї не вирішувалось (а.с. 93).

Згідно акту обстеження умов проживання позивача ОСОБА_1 від 09.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 умови для проживання дитини задовільні для дитини створені всі необхідні умови (а.с. 71).

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 - є малолітніми особами, які не досягли 10 річного віку, суд не з`ясовує їх думку.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В рішенні по справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява N 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та у першу чергу повинні бути визначені і враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Під час вирішення спору суд враховує, що незалежно від стосунків батьків, пріоритетом являються права та інтереси дітей, а тому суд прийшов до висновку, що задоволення позову відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, стан здоров`я відповідачки, а також висновки органу опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради в якому визначено доцільність місця проживання дітей з батьком, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що, задоволення позову відповідатиме якнайкращим інтересам малолітніх дітей.

Крім того суд вважає за необхідним покласти на орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради здійснювати контроль на за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Визнати місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 з їх батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем його мешкання.

Зобов`язати орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради здійснювати контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 по відношенню до своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом 3 (трьох) років починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.К. Подобєд