Справа № 658/1861/21
Провадження № 2/658/963/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Лященко В.В.

за участю: секретаря Сурікової А.Є.

представника позивача за первісним позовом адвоката Стукан Ю.О.

відповідача за первісним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом адвоката Дробікова Д.С.

представника органу опіки та піклування Ковальчук В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Каховка Херсонської області заяву ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Стукан Юлія Олегівна, про забезпечення позову,

встановив:

На розгляді суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Каховської міської ради Херсонської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа відділ у справах дітей виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області, про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

21.09.2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача за первісним позовом про забезпечення позову, яка мотивована тим, що з травня 2021 року діти фактично проживали разом з позивачем. При цьому ОСОБА_1 не була позбавлена можливості спілкування з доньками, за бажанням могла брати їх до себе на декілька днів за місцем свого проживання у м.Таврійськ Херсонської області. Після чергової зустрічі із дітьми, ОСОБА_1 прийняла рішення не повертати дітей на постійне місце проживання у м.Каховка. Незважаючи на це, старша донька ОСОБА_5 наполягла на тому, що хоче проживати разом з батьком. Вона зателефонувала ОСОБА_2 , після чого він поїхав до міста Таврійськ та відвіз дитину додому у м.Каховка. На теперішній час ОСОБА_5 проживає разом з ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , та навчається в Каховській ЗОНІ І-ІІІ ступенів №4 Каховської міської ради. Разом із тим на даний час молодша донька ОСОБА_6 фактично проживає разом з ОСОБА_1 . Відповідач постійно змінює телефонний номер. Більш того, на даний час батькові невідоме фактичне місце знаходження дитини. У ОСОБА_2 відсутня інформація про те, який саме заклад дошкільної освіти відвідує ОСОБА_6 . Таким чином, на даний час ОСОБА_2 втратив будь-яку можливість спілкуватися з дитиною, займатись її вихованням. У зв`язку з чим представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_7 кожної другої та четвертої середи місяця з 15-00 години до 20-00 години, першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 18-00 години, для чого зобов`язати матір дитини у зазначені дні та години передавати дитину батькові, а також зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 інформацію щодо ОСОБА_7 .

Обрання таких заходів забезпечення позову, на думку позивача за первісним позовом, сприятиме не тільки ефективному виконанню майбутнього судового рішення, але й налагодженню рівноцінних стосунків між ОСОБА_6 та її батьками, що вочевидь відповідає інтересам дитини, яка має право підтримувати рівноцінні стосунки з обома батьками. Таким чином враховуючи предмет позову, обраний вид забезпечення позову не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В підготовчому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Стукан Ю.О. на задоволенні заяви про забезпечення позову заяву наполягала.

Відповідач за первісним позовом та її представник адвокат Дробіков Д.С. в підготовчому засіданні заперечували проти задоволення забезпечення позову даним шляхом. ОСОБА_1 зазначила, що на даний час вона з дочкою ОСОБА_7 , яка відвідує приватний дитячий садок, проживають в м.Одеса.

Представник органу опіки та піклування в підготовчому засіданні також заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі Хант проти України зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (№ 2) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansenv. Norway від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно до приписів статей 141 , 153 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини 1- 3 статті 157 СК України ).

Про необхідність та важливість контакту дитини з кожним із батьків під час тривання судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дітей неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ.

Так, у рішенні від 04 вересня 2018 року Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії (заява № 6221/14) ЄСПЛ вважав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у тому числі, зі встановленням графіку відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, а тому допустимим є встановлення такого графіку до закінчення розгляду справи по суті, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції щодо права на повагу до його приватного i сімейного життя.

Аналогічні правові висновки наведені в постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року в справі № 760/15413/19 (провадження № 61-9164св20), від 18 листопада 2020 року в справі № 127/31828/19 (провадження № 61-10859св20), від 25 серпня 2020 року в справі № 466/2317/20 (провадження № 61-11539ск20).

Суд зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову та докази надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Так, судом досліджено відповідь Каховського районного відділу поліції від 25.08.2021 року на заяву ОСОБА_2 , відповідь Служби у справах дітей Таврійської міської ради Херсонської області від 11.08.2021 року на заяву ОСОБА_2 , та відповідь Таврійської міської ради стосовно не відвідування ОСОБА_7 дитячих закладів.

Суд вважає достатніми і обґрунтованими доводи заяви про те, що відсутність стабільних контактів батька із малолітньою донькою дійсно створює загрозу втрати безпосереднього емоційного контакту дитини з ним, що в подальшому може утруднити виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дітей.

При цьому, жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дочкою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено.

Суд враховує, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітніх дітей, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком. А тому, з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне застосувати захід забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

З огляду на обґрунтування заяви про забезпечення позову суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до фактичної неможливості виконання рішення суду з причин повного (остаточного) розриву психологічних та емоційних зв`язків між батьком та донькою.

В частині направлення листів ОСОБА_2 з інформацією про місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про заклад дошкільної освіти, який відвідує дитина, заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки вона не спрямована на забезпечення збалансованості інтересів сторін та малолітньої дитини.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Стукан Юлія Олегівна, про забезпечення позову задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою АДРЕСА_3 , надавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_4 , можливість безперешкодного спілкування, побачення та проведення часу з малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної другої та четвертої середи місяця з 15-00 години до 20-00 години, першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 18-00 години.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою АДРЕСА_3 , передавати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_4 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання дитини кожної другої та четвертої середи місяця з 15-00 години до 20-00 години, першої та третьої суботи місяця з 10-00 години до 18-00 години для спілкування, побачення та спільного проведення часу з батьком.

Копії ухвали направити сторонам по справі для відома.

Ухвала підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга, з врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом одного року з дня набрання нею законної сили.

СуддяВ. В. Лященко