17 серпня 2021 року місто Чернігів
Справа №751/887/21
Провадження №2/751/640/21
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.
секретаря судового засідання Пожилової О.В.
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (не прибули)
відповідач ОСОБА_1 (не прибув)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення коштів
Встановив:
І. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розрахованої на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, яка станом з 02.02.2018 року по грудень 2020 року становить 324 929,73 грн, та складається з розрахунку заборгованості 3% у сумі 100 212,83 грн та розрахунку заборгованості інфляційних витрат у сумі 224 716,90 гривень та судового збору 4 873 грн 95 коп (а.с.1-4).
22.03.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , уклали кредитний договір № 2401/0307/88-012.
Васлідок укладення договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2401/0307/88-012 від 22.03.2007 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1 .
Відповідно до умов вищевказаного Кредитного Договору, Банк зобов`язується надати Боржнику за кредитним Договором кредит у сумі 32 200 доларів США, а Боржник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредит у сумі 32 200 доларів США.
Згідно пункту 1.3 Кредитного договору № 2401/0307/88-012 від 22.03.2007 року укладеного з ОСОБА_1 за користування кредитом встановлюються процентна ставка в розмірі 14 % річних.
Рішенням суду від 16 лютого 2016 року стягнуто всю заборгованість за кредитним договор достроково, то в кредитора виникло право нараховувати відсотки за неправомірне користування кредитом в іншому (збільшеному) розмірі, адже після отримання вимоги про дострокове погашення заборгованості або винесення рішення суду про стягнення такої заборговане достроково, вся заборгованість за кредитним договором вважається простроченою, оскільки такими діями кредитор змінив строк кредитування.

Таким чином, в результаті не виконання рішення суду у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 16.02.2016 року.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09.04.2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.64).

У судове засідання представник позивача не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 16.08.2021 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи без участі представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, поштове повідомлення адресоване відповідачу повернуто не врученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

17.08.2021 року постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи відповідно до положень статтями 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу.

Відповідно до п.2.1, 2.2. Договору Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованості стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованого та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язковий платежів (а.с.13-26).

28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору ТОВ «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги да Фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів (а.с.27-35).

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2401/0307/88-012 від 22.03.2007 року позичальником згідно якого є ОСОБА_1

22.03.2007 року АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , уклали кредитний договір № 2401/0307/88-012 (а.с.6-7).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного Договору, Банк зобов`язується надати Боржнику за кредитним Договором кредит у сумі 32 200 доларів США на строк з 22 березня 2007 року по 21 березня 2017 року та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Боржнику кредит у сумі 32 200 доларів США.

Відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 лютого 2016 року по справі № 750/10959/15-ц на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по кредиту в розмірі 1 112 459 грн 90 копійок та 16 686 грн 90 копійок у погашення судового збору (а.с.10-11).

Згідно пункту 1.3 Кредитного договору № 2401/0307/88-012 від 22.03.2007 року укладеного з ОСОБА_1 за користування кредитом встановлюються процентна ставка в розмірі 14 % річних.

У результаті не виконання рішення суду у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 16.02.2016 року, яка станом з 02.02.2018 року по грудень 2020 року становить 324 929,73 грн, та складається з розрахунку заборгованості 3% у сумі 100 212,83 грн та розрахунку заборгованості інфляційних витрат у сумі 224 716,90 гривень (а.с.12).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦПК України обов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такі висновки викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням у 2016 році заочного рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилося, і таке рішення і на час розгляду даної справи відповідачем не виконано, а заборгованість за Кредитним договором повністю не погашена. Зобов`язання, яке існує у ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи», є зобов`язанням, яке визначене за рішенням суду у національній валюті - гривні. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, в тому числі і інфляційних втрат.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» надало розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, виходячи із заборгованості боржника ОСОБА_1 , яка була встановлена заочним рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.02.2016 року по справі № 750/10959/15-ц.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат проведено з 02.02.2018 року по 01.01.2021, відповідачем не спростовано, не надано свій контррозрахунок.

Позивач, користуючись своїм правом, подав позовну заяву про стягнення на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України заборгованість з розрахунку 3 % річних на суму заборгованості у розмірі 100212 грн 83 коп, а також правомірно просив стягнути інфляційні втрати в сумі 224716 грн 90 коп, оскільки перед ТОВ «Кредитні ініціативи» у боржника існує заборгованість у гривнях, яка визначена рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У тому числі, суд, враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем надано обґрунтовані докази порушення та невиконання відповідачем умов договору та судового рішення, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 5), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду від 16.02.2016 року в розмірі 324929 гривень 73 копійки, що складається з:

- 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, на суму заборгованості в розмірі 100212 гривень 83 копійки;

- інфляційних витрат відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 224716 гривень 90 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (, р/р НОМЕР_1 в АТ «АльфаБанк» МФО 3003346) судовий збір у сумі 4873 гривні 95 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 2, )

Відповідач: ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Суддя С. М. Ченцова