Справа №672/612/21
Провадження №2/672/345/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому просить розірвати договір індивідуальний номер замовлення №1003 від 11.01.2020, укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 56600,00 грн., а саме: 2900,00 грн. завдатку, 53700,00 грн. заборгованості за договором; судові витрати у справі просила покласти на відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що 11.01.2020 у м. Запоріжжі між нею та ФОП ОСОБА_2 укладено договір індивідуальний номер замовлення №1003. За умовами вказаного договору відповідач зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій (профіль Стеко, заповнення 4х16х4, колір профілю білий, загальна площа 5,1 м2). Згідно договору вартість виробів становить 56600,00 гривень. На виконання умов вказаного договору вона передала ФОП ОСОБА_3 завдаток у сумі 2900,00 грн. Крім того, вказує, що 12.01.2020 ФОП ОСОБА_2 за допомогою переносного терміналу здійснив банківські операції з її кредитною карткою: в цей день з її рахунку були переведені кредитні кошти (за сервісом «Оплата частинами») в сумі 920,00 грн. 15.01.2020 з її кредитної карти було здійснено переказ в сумі 2,000 грн. за покупку на суму 30,000 грн. (за сервісом «Оплата частинами») в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». 14.02.2020 з її рахунку здійснено переказ кредитних коштів в сумі 20000 грн. за кур`єрські та поштові послуги магазину «Вікна, двері, балкони». Зазначила, що дані операції виконувалися без її згоди. Стверджує, що станом на 15.02.2020 за договором № 1003 сплатила на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 56 600 грн. Однак замовлення не було виконане.

На теперішній час умови договору з боку відповідача не виконані, виготовлені конструкції не передані, терміни передачі у власність позивача виготовлених конструкцій порушено, грошові кошти, отримані відповідачем за товар, також не повернуті, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду.

Ухвалою суду від 20.07.2021 залучено до участі у даній справі ОСОБА_2 як правонаступника відповідача ФОП ОСОБА_2 , котрий припинив свою підприємницьку діяльність.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що 11.01.2020 між ОСОБА_1 , яка є замовником, та ФОП ОСОБА_2 , який є виконавцем, було укладено договір, індивідуальний номер замовлення № 1003 про те, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати роботу по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції за розцінками виконавця (а.м.с. 10-11). У даному договорі сторони погодили, що вартість виробів становить 56600 гривень; завдаток становить 30000 гривень.

Згідно п. 3.1 замовник зобов`язується сплатити вартість виробів, що становить 56000 грн.

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору після виконання пункту 3.1 виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені конструкції упродовж 35 робочих днів з моменту виконання пункту 3.1.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання спірного договору та стягнення з відповідача коштів в сумі 56600 грн., позивачка не надала належних та допустимих доказів в підтвердження позовних вимог.

Так, із копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.02.2020 вбачається, що за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за наступних обставин: 14.02.2020 невідомі особи шляхом зловживання довірою під приводом продажу вхідних дверей, через банківський термінал заволоділи її грошовими коштами в сумі 56600 грн. (а.м.с. 16). Отже, у заяві про вчинений злочин позивачка повідомила, що коштами в сумі 56600 грн. заволоділи невідомі особи. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначала, що ФОП ОСОБА_2 впродовж січня-лютого 2020 року незаконно заволодів належними їй коштами, здійснивши переказ з її кредитної картки. В той же час ОСОБА_1 посилається на невиконання відповідачем умов договору.

Вказане свідчить про надання позивачкою доказів та зазначення обставин, які суперечать один одному та позбавляють можливості суд встановити об`єктивні обставини у справі і визначити суть правовідносин, що виникли між сторонами.

Крім того, суд не може взяти до уваги в якості належного доказу сплати позивачкою вартості виробів згідно договору, укладеного із відповідачем, копію виписки по картці ОСОБА_1 (а.м.с.19), оскільки даний доказ не містить відомостей про здійснення ОСОБА_1 переказу коштів саме ФОП ОСОБА_2 у відповідності до умов даного договору. Надана позивачкою копія виписки з її банківського рахунку за період з 01.09.2019 по 17.09.2020 (а.м.с. 74-78) також не містить відомостей про те, що саме на виконання умов вищезазначеного договору позивачка здійснила переказ грошових коштів ФОП ОСОБА_2 в сумі 55600 грн.

Не є належним доказом виконання позивачкою умов договору і копія товарного чеку від 11.01.2020, оскільки така копія містить лише вказівку про «завдаток 2900 грн.» Даний доказ не містить відомостей про те, що вказана сума була сплачена позивачкою та отримана відповідачем. Крім того, на вказаному товарному чеку міститься печатка ОСОБА_4 .

Суд вважає, оскільки ОСОБА_1 не надала належних доказів виконання обов`язку, визначеного п.3.1 спірного договору, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем умов договору та, в свою чергу, розірвання спірного договору у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку із недоведеністю позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачці, що в разі заподіяння їй майнової шкоди неправомірними діями фізичної особи, вона має право на відшкодування такої шкоди у відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України та моральної шкоди у відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263- 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору замовлення № 1003 від 11.01.2020, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , та стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості за договором в сумі 56600 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Федорук