Справа № 648/528/21
Провадження № 2/648/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі головуючого судді Бугрименка В.В., за участю секретаря судового засідання Тищенко Т.Б., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17 листопада 2017 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Перебуваючи у шлюбі, вони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з нею, внаслідок чого, вона несе витрати на утримання сина. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини, в розмірі 5000 грн., починаючи з 15 лютого 2019 року, та визначити місце проживання дитини разом з нею.

У відзиві на позовну заяву відповідач позов в частині вимог про стягнення аліментів не визнав з тих підстав, що після припинення шлюбних відносин він надав позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, заявлений позивачем розмір аліментів є необґрунтованим та непомірним для нього. Підстави для негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць відсутні. Просив відмовити в позові в частині вимог про стягнення з нього заявлених аліментів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстави викладених у позовній заяві. Зробила заяву, що докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат будуть наданні до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Представник відповідача позовну вимогу про розірвання шлюбу визнала повністю, в частині вимог про стягнення аліментів просила відмовити в позові з підстав викладених у відзиві. Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини зазначила, що спору з даного приводу між сторонами не має, відповідач згоден, щоб дитина проживала разом з позивачем.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд установив, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 листопада 2017 року. Сторони являються батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , та свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Згідно до довідки Чорнобаївської сільської ради за №492 від 29 січня 2021 року і вказана обставина сторонами не заперечується, дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровано місце проживання дитини. Відповідач проживає окремо.

Відповідач працездатний, працює торгівельним представником, його заробітна плата за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року склала 27 466 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою виданою ФОП ОСОБА_6 за №20/05/1 від 20 квітня 2021 року.

Відповідач має хронічне захворювання внутрішнього вуха (отит, туговухість)

Відповідно до ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно до положень ч.1 ст.24 Сімейного кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, які спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між ними носить формальний характер.

За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Згідно до положень ст.180, 181 Сімейного кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Утримання дитини здійснюється за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Зі змісту ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Обставини, які враховує суд при визначенні розмірі аліментів визначені в частині першій статті 182 Сімейного кодексу. Вказаний перелік не є вичерпним.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 Сімейного кодексу)

Згідно до положень статті 191 Сімейного кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову . Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Оскільки, домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, а також враховуючи рівність батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, її вік, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у останнього на утриманні інших осіб, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини, за заявою позивачки, в твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 гривень, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вимога про стягнення аліментів з 15 лютого 2019 року задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано доказів, що вона, до звернення до суду з даним позовом, вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Також суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів в межах платежу за один місяць, оскільки таке виконання здійснюється в силу закону та не є дискреційними повноваженнями суду.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Згідно до частини першої статті 160, 161 Сімейного кодексу, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК, частини першої статті 16 ЦК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Як встановлено судом, місце проживання дитини зареєстровано за місцем проживання позивача, таке проживання відповідає фактичним обставинам, відповідач не заперечує щодо проживання дитини саме з позивачем.

В супереч положень ст.81 ЦПК, позивачем не надано доказів, що відповідач порушує, не визнає або оспорює право позивача щодо питання про місце проживання дитини.

За вказаних обставин, в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору.

Зі змісту п.3 ч.2 ст.141 ЦПК вбачається, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в сумі 908 грн., у зв`язку з тим, що позов в цій частині задоволено, вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього на користь держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів, пропорційно до розміру задоволених вимог (40%), в сумі 362 грн 20 коп.

На підставі ст.24, ст.110, ст.166, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 81, 141, 263-265, 277, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який зареєстровано 17 листопада 2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 1468.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, починаючи з 24 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позову відмовити, щодо стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати 363 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4

Суддя: В.В. Бугрименко