Справа № 450/59/20 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1634/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2021 року у справі за заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

22 березня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача шкоду, завдану смертю сина ОСОБА_3 у розмірі 149924 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50076 грн., що в сумі становить 200000 грн., пеню у розмірі 54745 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 16128 грн. 72 коп., 3 % річних у розмірі 9041 грн. за період з 19 вересня 2019 року по 22 березня 2021 року, судові витрати у розмірі 15000 грн. на професійну правничу допомогу. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення шкоди, завданої позивачу смертю сина ОСОБА_3 у розмірі 149924 грн, а також моральної шкоди у розмірі 50076 грн.

Додатковим рішенням від 22 березня 2021 року з ПрАТ «СК «Перша» на користь держави стягнуто 2799 грн. 14 коп. судового збору

24 березня 2021 року від представника позивача ОСОБА_2 до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій вона просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5640 грн.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2021 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд фактично вирішив питання про частину судових витрат позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 5640 грн., однак виклавши таке рішення у формі ухвали, суд першої інстанції допустив порушення пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України.

Стверджує, що оскільки загальний розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу згідно із наявними в матеріалах справи розрахунками та актами наданих послуг складає 20640 грн., однак у стягненні із них 5640 грн. суд не знайшов підстав, то таким чином фактично допустив з власної ініціативи зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу.

Звертає увагу на те, що у даній справі клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу відповідачем не заявлялося, а отже дійшовши висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5640 грн. понад уже стягнутих витрат, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому ч. 5 ст. 137 ЦПК України повноважень.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» не з`явився, однак подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 березня 2021 року, серед іншого, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати у розмірі 15000 грн. на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5640 грн. понад вже стягнутих витрат в сумі 15 000 гривень.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд фактично допустив з власної ініціативи зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, колегія суддів зазначає наступне.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Верховний Суд в Постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів колегія суддів враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, а також заперечення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, отже їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, судом правильно встановлено фактичні обставини справи, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.