Провадження № 2-ві/522/28/21
УХВАЛА

22 вересня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Суворова О.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Попескула Олексія Федоровича про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору - Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Анатолія Вікторовича, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визначення частки, припинення права власності на частку квартири, стягнення грошової компенсації за частку, визнання права приватної власності, витребування частки шляхом звільнення та виселення, анулювання (скасування) реєстрації права власності, вселення, стягнення судових витрат ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Домусчі Л.В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб - Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко А.В., про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визначення частки, припинення права власності на частку квартири, стягнення грошової компенсації за частку, визнання права приватної власності, витребування частки шляхом звільнення та виселення, анулювання (скасування) реєстрації права власності, вселення, стягнення судових витрат.

21.09.2021 року до суду надійшла заява представника відповідача про відвід головуючому судді по справі - судді Домусчі Л.В., посилаючись на те, що дії судді по розгляду справи викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, а саме те, що суддя Домусчі Л.В. на його думку, демонструє негативне ставлення до відповідача ОСОБА_1 , до його особистих матеріальних та процесуальних прав, як при розгляді даної справи, так і будь- якої іншої справи за участі ОСОБА_1 , а також вказує на свідоме повторюване невиконання суддею приписів закону щодо захисту прав стороннх осіб, зокрема дитини, органу опіки та піклування, які на думку представника Попескула О.Ф. навмисно не залучаються до участі у справі, що і є підставами для відводу головуючого судді по справі. Просив відвести головуючу суддю Домусчі Л.В. від розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 16.09.2021 року, суд, який розглядає справу (головуюча суддя Домусчі Л.В.), дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу та передав заяву до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Домусчі Л.В.

Заява про відвід судді Домусчі Л.В. надійшла для розгляду до судді Суворової О.В. - 21.09.2021 року.

Ознайомившись з заявою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Попескула О.Ф. про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частинами сьомою та восьмою статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До провадження судді Суворової О.В. надана заява про відвід головуючої судді по справі з додатками, а саме ухвалою судді Домусчі Л.В. від 16.09.2021 року для вирішення питання про відвід з супровідними листом. Інших доказів заявник, на підтвердження своїх доводів, у відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, не представив.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді Домусчі Л.В. та є недоведеними.

Заява містить обставини, які зводяться до нібито сформованої думки головуючої судді Домусчі Л.В. по справі щодо особи ОСОБА_1 , що виключає її неупередженість та об`єктивність при розгляді справи.

Однак суд вважає, що заявником не надано допустимих, належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, згідно до положень ч.4 вказаної статті, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини не викликають сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Домусчі Л.В. при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб - Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко А.В., про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визначення частки, припинення права власності на частку квартири, стягнення грошової компенсації за частку, визнання права приватної власності, витребування частки шляхом звільнення та виселення, анулювання (скасування) реєстрації права власності, вселення, стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Попескула Олексія Федоровича про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , за участю третіх осіб на боці відповідачів без самостійних вимог щодо предмету спору - Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Анатолія Вікторовича, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування, визначення частки, припинення права власності на частку квартири, стягнення грошової компенсації за частку, визнання права приватної власності, витребування частки шляхом звільнення та виселення, анулювання (скасування) реєстрації права власності, вселення, стягнення судових витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Суворова