Провадження № 2/263/590/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160» (далі - ОСББ «Приазов`я - 160»), в якому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року у розмірі 9 724 грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 224 грн. 53 коп., інфляційні нарахування у розмірі 514 грн. 69 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що 17 квітня 2016 року відповідно до рішення установчих зборів ОСББ «Приазов`я - 160» мешканцями будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Приазов`я - 160». 30 травня 2016 року вказане об`єднання зареєстроване у встановленому законом порядку та здійснює свою уставну діяльність і по теперішній час. Відповідно до п. 1 розділу 2 статуту ОСББ «Приазов`я - 160» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Відповідачка є власницею квартири АДРЕСА_2 , а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є споживачем послуг з утримання будинку, його споруд та прибудинкової території. Починаючи з грудня 2016 року відповідачка не сплачує визначені об`єднанням членські внески на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у неї утворилася указана заборгованість, тому, керуючись положеннями ст. 625 ЦК України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», позивач просив задовольнити позовні вимоги.

11 листопада 2020 року від відповідачки надійшла заява про застосування наслідків спливу позовної давності.

17 листопада 2020 року від відповідачки ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позов, у прийнятті якого відмовлено відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2020 року.

ОСББ «Приазов`я - 160» зазначає про те, що відповідачка вимагала від ОСББ видати їй копії документів, які жодного відношення до її боргу не мають, зокрема: документів про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати штатним працівникам ОСББ, тендерної документації, складеної для участі будинку у проекті щодо заміни вікон на пластикові «Світлий будинок» та ін. Позивач надає послуги з утримання будинку його мешканцям своєчасно та у повному обсязі, жодних скарг щодо ненадання вказаних послуг не надходило та факти нібито ненадання таких послуг не зафіксовані та відповідно відповідачкою не надані. Витрати на професійну правову (правничу) допомогу адвоката за підготовку та подання до суду позовної заяви у розмірі 5000 грн. сплачені ОСББ «Приазов`я-160» на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2020 року на підставі рахунку-фактури від 12 жовтня 2020 року № СФ-0000001, що у свою чергу підтверджується копією платіжного доручення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12 жовтня 2020 року № 1179 (копії вказаних документів додаються до вказаної відповіді на відзив). За результатом надання правничої допомоги між сторонами договору - ОСББ «Приазов`я-160» та адвокатом Басівським В.О. підписаний акт прийняття наданих послуг від 13 жовтня 2020 року. Після отримання відзиву на позовну заяву, ОСББ «Приазов`я-160» вимушено понесло додаткові витрати на правову допомогу, що складаються з оплати послуг адвоката за підготовку заперечень на клопотання відповідачки та вказаної відповіді на відзив, у загальному розмірі 3 000 грн. У зв`язку з викладеним, загальний розмір витрат позивача з оплати послуг на професійну правову (правничу) допомогу адвоката складає 8000 грн., які позивач просив стягнути з відповідача. Також позивач фактично погодився з доводами відповідачки про пропуск строку позовної давності, а також нарахування неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у період карантину, у зв`язку з чим уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року у розмірі 9 724 грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 224 грн. 53 коп., інфляційні нарахування у розмірі 514 грн. 69 коп.

22 грудня 2020 року відповідачка ОСОБА_1 подала зустрічний позов, в якому оспорювала рішення загальних зборів ОСББ «Приазов`я-160».

.

05 січня 2021 року від відповідачки до суду надійшов відгук на відповідь на відзив, в якому вона зазначила про те, що протягом усього часу існування заборгованості суперечки виникали з приводу ігнорування головою ОСББ його обов`язків, а рішення загальних зборів ОСББ «Приазов`я - 160» прийняті з порушенням порядку скликання та проведення голосування, тому є недійсними. Відповідачкою заперечувався факт ознайомлення з будь-якими документами ОСББ «Приазов`я - 160». У наданих адвокатом позивача документах на підтвердження витрат на правову допомогу відсутній натуральний вимірник факту господарської операції із зазначенням одиниць виміру (кількості консультацій або витраченого часу), тому такі не підтверджують обґрунтованість суми витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування указаних витрат. Щодо обрахунку 3 % річних, то позивач такі нараховує за березень 2020 року (за 11 днів березня до часу введення карантину), тобто місяць ще не закінчився і заборгованість ще не виникла. На думку відповідачки, сума 3 % річних повинна становити 207 грн. 98 коп. (6,68 х 18 міс. + 8,2 х 9 міс. + 10,11+3,83) = 120,24+73,8+10,11+3,83=207 грн. 98 коп. Сума інфляційних витрат за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року за розрахунком відповідачки становить 360 грн. 48 коп.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2020 року відмовлено у прийнятті відзиву ОСОБА_1 на позов ОСББ «Приазов`я-160» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, та повернуто його відповідачу. Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів повернуто.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2021 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Приазов`я-160» про визнання недійсними рішень загальних зборів та визнання незаконними дій. Вирішено перейти до розгляду справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено порядок та строки подачі відзиву на позов та відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 січня 2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано в ОСББ «Приазов`я-160» протоколи загальних зборів від 24 липня 2016 року № 1, від 25 грудня 2016 року № 2, від 08 січня 2017 року № 3, від 17 грудня 2017 року № 5, від 11 листопада 2018 року № 7, від 08 грудня 2019 року № 9.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 травня 2021 року прийнято до розгляду по суті заяву про уточнення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «Приазов`я-160» про визнання недійсними рішень загальних зборів та визнання незаконними дій щодо нарахування плати за утримання будинку, виходячи із розмірів членських внесків.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті указану цивільну справу. Задоволено клопотання представника позивача та відповідача про допит свідків, викликано у судове засідання свідків.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2021 року провадження у справі № 263/12573/20 в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Приазов`я - 160» про визнання недійсними рішень загальних зборів, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Від представника ОСББ «Приазов`я - 160» - адвоката Басівського В.О. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_1 до судового засідання повторно не з`явилася, подала заяву про повторне відкладення розгляду справи під приводом бажання особисто приймати участь в розгляді справи. Суд розцінює дану заяву як бажання ОСОБА_1 вкотре затягнути розгляд справи, тому відхиляє її як поважну причину неявки до суду. Вона у повному обсязі скористалася правом на подачу відзиву на позов, клопотань про розгляд справи за її участі не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази, які стосуються позову ОСББ «Приазов`я - 160» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та подані на підтвердження або спростування саме цих вимог, оскільки в частині зустрічного позову провадження у справі закрито.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 травня 2016 року проведено державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Приазов`я - 160», ідентифікаційний код юридичної особи 40518934, юридична адреса: пр. Будівельників, 160, м. Маріуполь, Донецька область, основний вид економічної діяльності: 81.10 комплексне обслуговування об`єктів.

Відповідно до витягу з протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я-160» від 17 квітня 2016 року на підставі голосування на зборах прийнято рішення створити ОСББ з назвою «Приазов`я - 160»

Протоколом засідання правління ОСББ «Приазов`я - 160» від 25 липня 2016 року ОСОБА_2 визначено головою правління ОСББ «Приазов`я - 160».

24 липня 2016 року відповідно до протоколу № 1 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення щодо визначення переліку та розміру витрат (кошторису) на управління багатоквартирним будинком, затверджено розмір членського внеску на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 серпня 2016 року для 2-9 поверхів у розмірі 3 грн. 04. коп.

25 грудня 2016 року відповідно до протоколу № 2 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення щодо визначення переліку та розміру витрат (кошторису) на управління багатоквартирним будинком, затверджено розмір членського внеску за 2017 рік на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 січня 2017 року для 2-9 поверхів у розмірі 3 грн. 50 коп.

28 січня 2017 року відповідно до протоколу № 3 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення про участь та реалізацію міні-проекту «Світлий будинок» щодо встановлення пластикових вікон у сходинкових приміщеннях будинку у кількості 32 шт.

17 грудня 2017 року відповідно до протоколу № 5 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення щодо визначення переліку та розміру витрат (кошторису) на управління багатоквартирним будинком, затверджено розмір членського внеску за 2018 рік на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 січня 2018 року для 2-9 поверхів у розмірі 3 грн. 50 коп.

11 листопада 2018 року відповідно до протоколу № 7 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення щодо визначення переліку та розміру витрат (кошторису) на управління багатоквартирним будинком, затверджено розмір членського внеску за період з 01 січня 2019 року по 31 березня 2019 року на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для 2-9 поверхів у розмірі 3 грн. 50 коп.; у період з 01 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року для 2-9 поверхів у розмірі 4 грн. 30 коп.

08 грудня 2019 року відповідно до протоколу № 9 зборами співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Приазов`я - 160» прийнято рішення щодо визначення переліку та розміру витрат (кошторису) на управління багатоквартирним будинком, затверджено розмір членського внеску на 2020 рік на утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для 2-9 поверхів у розмірі 5 грн. 30 коп.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 вересня 2019 року № 180231582 квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

З особового рахунку № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що наймачем такої є ОСОБА_1

02 вересня 2019 року ОСББ «Приазов`я - 160» направлено ОСОБА_1 письмову вимогу про добровільне погашення заборгованості за внесками на утримання будинку та прибудинкової території.

29 січня 2019 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області видано судовий наказ № 263/16720/18 про стягнення з ОСОБА_1 яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСББ «Приазов`я - 160» заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території станом на 30 листопада 2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2019 року скасовано судовий наказ від 29 січня 2019 року № 263/16720/18. Ухвала набрала законної сили 25 лютого 2019 року.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем при уточненні позовних вимог, заборгованість ОСОБА_1 за внесками на управління будинком за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року становить 9 724 грн. 44 коп., 3 % річних - 224 грн. 53 коп., інфляційні нарахування - 514 грн. 69 коп.

Оцінка доказів.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Представлені суду позивачем докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення.

У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення доказів зі сторони позивача та про їх відхилення не заявлено жодною із сторін.

У той же час предметом спору є стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року у розмірі 9 724 грн. 44 коп., 3 % річних у розмірі 224 грн. 53 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 514 грн. 69 коп., тому суд керується положеннями ст. 13 ЦПК України та розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Приписи ст. 77 ЦПК України регламентують, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Сторонами заявлялися клопотання про допит свідків за зустрічними вимогами та судом під час призначення справи до судового розгляду 17 травня 2021 року такі задоволені.

Однак судом не здійснювався виклик свідків, оскільки сторонами заявлялися клопотання про їх допит для підтвердження або спростування доводів, які викладені у зустрічному позові, провадження в частині якого судом закрито 24 вересня 2021 року, тому їх покази не мають правового значення для вирішення первісного позову.

З цих же підстав суд також не досліджує та не надає оцінку витребуваним за клопотанням відповідачки протоколів загальних зборів ОСББ «Приазов`я-160» від 24 липня 2016 року № 1, від 25 грудня 2016 року № 2, від 08 січня 2017 року № 3, від 17 грудня 2017 року № 5, від 11 листопада 2018 року № 7, від 08 грудня 2019 року № 9, питання про визнання недійсними яких порушувалося у зустрічному позові.

Мотиви суду.

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон) об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 цього Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

За змістом ст. 10 Закону вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом). Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Статтею 12 Закону визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників (ст. 15 Закону).

Абзацом 5 статті 10 Закону визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 3 ст. 13 Закону).

Отже, відповідно до наведених вимог законодавства, особа, яка є власником квартири і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

При цьому незгода відповідачки із рішеннями загальних зборів не звільняє її від обов`язку виконання таких рішень.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону).

Згідно зі з ст. 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує та тягар утримання майна лежить на власнику. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч. 5 ст. 319 ЦК України).

Тобто, саме ОСОБА_1 , як власник квартири за адресою: АДРЕСА_3 , несе тягар її утримання та відповідальність у разі несплати за отримані житлово-комунальні послуги.

Відповідач, на яку виписаний особовий рахунок, та яка отримала житлово-комунальні послуги, мала обов`язок оплатити позивачу вартість таких, але з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що в період з вересня 2017 року по вересень 2020 року не здійснила жодної плати, чим порушила право позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Відповідачем подана письмова заява про застосування наслідків спливу позовної давності, після чого позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути заборгованість за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16(пункт 138)).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Указані висновки відповідають висновкам, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Таким чином подача заяви про видачу судового наказу не перервало позовну давність.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалася позивачем щомісяця, то перебіг позовної давності слід обраховувати від кожного місячного платежу.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивачем порушується питання про стягнення з відповідачки заборгованості за період з вересня 2017 року по вересень 2020 року, а з позовом ОСББ «Приазов`я-160» звернулося до суду 13 жовтня 2020 року.

Оскільки подання позивачем заяви про видачу судового наказу не перервало загальної позовної давності, остання не спливла до тих щомісячних платежів, від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом не минуло 3 роки. Послуги, надані у вересні 2017 року, відповідач мала оплатити по закінченню місяця, тому у позивача право вимоги виникло 01 жовтня 2017 року. Позивач звернувся з позовом 17 жовтня 2020 року, тому необхідно дійти висновку про сплив позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за вересень 2017 року, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат, суд враховує наст упне.

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідачки індекс інфляції та 3 % річних за період з вересня 2017 року по 11 березня 2020 року у розмірі 514 грн. 69 коп. та 224 грн. 53 коп. відповідно.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати належних внесків і платежів ОСББ «Приазов`я-160», у зв`язку з чим виникла заборгованість, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за період з жовтня 2017 року по вересень 2020 року, тому на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку підлягає до стягнення індекс інфляції у розмірі 470 грн. 88 коп. (514 грн. 69 коп. (загальна сума ) - 43 грн. 81 коп. (за вересень 2017 року) = 470 грн. 88 коп.) та 3 % річних у розмірі 217 грн. 85 коп. (224 грн. 53 коп. (загальна сума ) - 6 грн. 68 коп. (за вересень 2017 року) = 217 грн. 85 коп.).

При цьому, суд не приймає наданий відповідачкою розрахунок, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2102 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 10 190 грн. 57 коп. х 100% : 10 463 грн. 66 коп. ціни позову = 97,4 %), тобто 97,4 % від ціни позову (97,4 % х 2 102 грн. : 100% = 2047 грн. 10 коп.), що складає 2047 грн. 10 коп.

Також, стороною позивача заявлено до стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», «Лавентс проти Латвії», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 910/15944/17.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17, зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

При цьому суд бере до уваги доводи відповідачки, які викладені у відгуку на відповідь на відзив, про те, що у наданих адвокатом позивача документах на підтвердження витрат на правову допомогу відсутній натуральний вимірник факту господарської операції із зазначенням одиниць виміру (кількості консультацій або витраченого часу), тому такі не підтверджують обґрунтованість суми витрат, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування указаних витрат.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які він просить стягнути на його користь, надано:

- договір про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2020 року, укладений з адвокатом Басівським В.О., у п. 2.1.а якого передбачено, що адвокат зобов`язується представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у Жовтневому районному суді м. Маріуполя у справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 зі сплати внесків за утримання будинку, підготувати позов та необхідні письмові клопотання, з наділенням адвоката правами бути присутнім у судовому засіданні та ін. Пунктами 5.2 та 5.4 указаного договору визначено, що гонорар за підготовку та оформлення позовної заяви становить 5 000 грн., а за участь адвоката у кожному судовому засіданні ставка гонорару становить 1 000 грн.;

- розрахунок-фактура від 12 жовтня 2020 року № СФ-00000001 щодо оформлення позовної заяви у розмірі 5 000 грн. та платіжне доручення від 12 жовтня 2020 року № 1179 на підтвердження сплати указаної суми;

- акт прийняття наданих послуг щодо оформлення позовної заяви, який складений 13 жовтня 2020 року і підписаний головую ОСББ «Приазов`я-160» Тимошенко С.Г. та адвокатом Басівським В.О.

- розрахунок-фактура від 01 грудня 2020 року № СФ-00000002 щодо оформлення заперечень на клопотання відповідача та відповіді на відзив у розмірі 3 000 грн. та платіжне доручення від 01 грудня 2020 року № 1241 на підтвердження сплати указаної суми;

- акт прийняття наданих послуг щодо оформлення заперечень на клопотання відповідача та відповіді на відзив, який складений 02 грудня 2020 року і підписаний головую ОСББ «Приазов`я-160» Тимошенко С.Г. та адвокатом Басівським В.О.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв`язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо підготовки процесуальних документів та супроводження даної судової справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №818/1371/17.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Водночас, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, підлягає врахуванню те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

При цьому ціна позову становить 10 463 грн. 66 коп., тому заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн. є очевидно завищеними.

Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних ставок) адвокатського гонорару визначено мінімальний адвокатський гонорар за складання цивільної позовної заяви майнового характеру - від 1600 грн. та за складання документів, звернень, заяв, скарг - від 500 грн.

За таких обставин, враховуючи ціну позову, беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, а також рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних ставок) адвокатського гонорару, необхідно дійти висновку, що витрати ОСББ «Приазов`я-160» на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до суми 2 100 грн. (1600 грн. за складання позовної заяви + 500 грн. за складання відповіді на відзив та заперечень на клопотання).

Керуючись ст. ст. 385, 509, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 10, 12, 13, 15, 16, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 12, 13, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160» заборгованість за внесками та платежами на утримання будинку за період з жовтня 2017 року по вересень 2020 року у розмірі 9 501 грн. 84 коп., індексу інфляції за час прострочення за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року - 470 грн. 88 коп., 3 % річних за період з жовтня 2017 року по березень 2020 року - 217 грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160» судовий збір у розмірі 2047 грн. 10 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 100 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приазов`я - 160», , юридична адреса: пр. Будівельників, 160, м. Маріуполь, Донецька область;

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя О.М. Музика