Справа №: 398/1962/21
провадження №: 2/398/1307/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" вересня 2021 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Коліуш Г.В., з участю секретаря судового засідання Хілевич Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , до Фермерського господарства "Джерело-2" про визнання недійсними змін до договору оренди землі,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Чемериса С.Я. ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Джерело-2» про визнання недійсною з моменту вчинення угоди про внесення змін до договору оренди землі від 15.08.2012 р., зареєстрованого за №04177 01.07.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі державного акта на право власності на землю серії КР №073253 позивачу належить земельна ділянка площею 7,53 га, розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:000:0306. 25.07.2012 між ОСОБА_1 та ФГ "Джерело-2" був укладений договір оренди землі, зареєстрований в Управлінні Держкомзему в Олександрійському районі 15 серпня 2012 року за №04177, на підставі якого зазначена вище земельна ділянка була передана у строкове оплатне користування відповідача на 10 років, тобто по 15 серпня 2022 року. У вересні 2020 року позивачеві під час спроби реєстрації права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) стало відомо про збільшення строку дії укладено ним з ФГ "Джерело-2" договору до 45 років. Після цього він звернувся до відповідача, де отримав копію змін до договору оренди землі від 15 серпня 2002 року, зареєстрованого за №04177, нібито укладених ним з ФГ "Джерело-2" 01 липня 2016 року, відповідно до яких п.7 договору оренди належної йому земельної ділянки викладено в наступній редакції: "Договір укладено на 45 років з моменту реєстрації змін до договору". Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію." Ознайомившись з підписом, виконаним від його імені у графі "Орендодавець". позивач може з упевненістю стверджувати про неналежність йому зазначеного підпису, з огляду на що оспорювані зміни підлягають визнанню недійсними.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 року справа головуючим суддею визначена суддя Крімченко С.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Коліуш Г.В.

Ухвалою від 25.05.2021 справу прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.06.2021 року

10 червня 2021 року через канцелярію суду представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву про невизнання позову з тих підстав, що 01.10.2012 року ОСОБА_1 видав на ім`я ОСОБА_4 довіреність, яка надавала право користування, обмеженого розпорядження вказаною земельною ділянкою та отримання орендної плати. З цією метою ОСОБА_4 надавалось право "передавати земельну ділянку в оренду на умовах на її розсуд, підписувати договори оренди земельної ділянки, ... отримувати орендну плату, робити та подавати від його імені заяви, запити, довідки та інші документи,... розписуватись за нього, а також виконувати всі інші дії в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень". Строк дії довіреності - до 01.10.2061 року. 01.07.2016 року між ФГ "Джерело-2" та ОСОБА_1 було укладено зміни до договору оренди землі від 15.08.2012 року щодо величини нормативно-грошової оцінки та строку дії договору. Отже, оспорювані зміни були підписані представником позивача ОСОБА_4 , хоча про це й не зазначено в змінах до договору, що є технічною помилкою.

14.06.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 27.07.2021 року за клопотанням представника позивача для надання часу для ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

Ухвалою від 27.07.2021 року закрито підготовче судове провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.09.2021 року.

01.09.2021 року судове засідання відкладено на 21.09.2021 року за клопотанням представника позивача в зв`язку з його зайнятістю в іншій справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, причини неявки не повідомив..

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що 25.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, належної на праві власності позивачу зі строком оренди - 10 років. В вересні 2020 року позивачеві стало відомо, що строк дії зазначеного договору продовжено на 45 років, почавши з`ясовувати як так трапилось, він з`ясував, що 01 липня 2016 року від його імені було укладено додаткову угоду з Фермерським господарством «Джерело-2» яким передбачено, зокрема, продовження строку дії договору на 45 років. Зазначені зміни до договору оренди є недійсними, оскільки позивачем не підписувалися, про їхнє існування позивач дізнався лише у вересні 2020 року коли намагався зареєструвати право користування зазначеною земельною ділянкою. Угода (зміни) не підписана позивачем як стороною договору, як з`ясовано в ході судового розгляду угода підписана від його імені головою Фермерського господарства «Джерело-2» ОСОБА_4 на підставі виданої позивачем довіреності. Проте, зазначена довіреність не давала ОСОБА_4 повноваження на підписання змін до договору оренди земельної ділянки. В даному випадку посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_4 , підписуючи оспорювані зміни представляв Фермерське господарство «Джерело-2» як самопредставник на підставі ст.4 ЗУ «Про фермерське господарство», та мав право діяти і в інтересах ОСОБА_1 , і в інтересах Фермерського господарства «Джерело-2», не відповідає нормам ЦК України, оскільки ч.3 ст.238 ЦК України чітко встановлено, що представник не може одночасно діяти і у власних інтересах, і в інтересах особи, яку він представляє, а так само і в інтересах інших осіб. Не вбачає підстав для заявлення клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, оскільки вона тільки додатково підтвердить, що ОСОБА_1 не підписував зазначені зміни, та факт підписання від імені ОСОБА_1 зазначених змін ОСОБА_4 підтверджений представником відповідача. Недійсність угоди полягає в порушенні письмової форми правочину саме через те, що письмова форма правочину відповідно ст. 207 ЦК України передбачає підписання правочину сторонами, в даному випадку сторона правочину, яка зазначена в додатковій угоді як ОСОБА_1 не підписував зміни, довіреністю на ОСОБА_4 не охоплювалась можливість укладення додаткових угод або зміни до договору, відсутнє посилання на зазначену довіреність в тексті угоди, підпис від імені ОСОБА_1 виконаний з явним наслідуванням його особистого підпису. Звертаючись до суду позивач не знав хто і на якій підставі підписав зазначену додаткову угоду від імені ОСОБА_1 , знав тільки те, що ОСОБА_1 її не підписував, відповідно, посилатись на зазначені обставини як на підставу позову позивач при подачі позову не міг.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених в відзиві на позовну заяву, також зазначив, що позивачем невірно обраний спосіб захисту, оскільки неможливо визнати недійсним правочин, який не вчинений, про що зазначено в правовому висновку, висловленому ВП ВС в постанові від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16. Стаття 207 ЦК України зазначає підпис сторони правочину як обов`язкову умову письмової форми правочину. В ст.203 ЦК України зазначено, що правочин повинен відповідати внутрішній волі учасника правочину, підпис - це є вираження внутрішньої волі. Якщо правочин, стосовно якого передбачена письмова форма не підписаний, то цей правочин є не вчинений, а не вчинений правочин не може бути визнаний недійсним. В позові позивач як на підставу позову посилається на той факт, що позивач не підписував оспорювані зміни, але посилання як на підставу позову на те, що ОСОБА_4 як повірений перевищив надані повноваження та не мав підписувати зміни від імені ОСОБА_1 та ФГ «Джерело-2» позов не містить, тобто позивач під час судового розгляду фактично змінив підстави позову. Про існування довіреності позивачу було відомо, що підтверджується тим, що у 2019 році позивач її скасував. Під час укладення оспорюваних змін ОСОБА_4 діяв як само представник ФГ «Джерело-2 з одного боку, та як представник за довіреністю позивача, з іншого боку, що не заборонено діючим законодавством. Підписуючи зміни до договору оренди від імені ОСОБА_1 ОСОБА_4 діяв виключно в межах наданих повноважень, але є технічний дефект в тексті змін, а саме, помилково не зазначено, що від імені ОСОБА_1 діє представник ОСОБА_4 , що не є істотним порушенням.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №073253, який 04.11.2005 року зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування на землю, договорів оренди землі за №11, на праві власності належить земельна ділянка площею 7,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:000:0306 яка розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

25.07.2012 року між ОСОБА_1 та ФГ «Джерело-2» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 7,53 га, кадастровий номер :02:000:0306, розташованої на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в п. 7 якого визначено, що договір укладено на 10 років, п.8 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі грошової, натуральної та відробіткової - 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5048,68 грн. Зазначений договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.08.2012 року за №04177.

Земельна ділянка передана позивачем як орендодавцем відповідачу як орендарю 15.08.2012 року на підставі акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі.

01.10.2012 року ОСОБА_1 видана довіреність, нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменком В.Ю., зареєстрована в реєстрі за №960, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 від його імені вести справи з питань управління (оренди) ним належною йому земельною ділянкою площею 7,53 га, кадастровий номер :02:000:0306, яка розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, для чого надав ОСОБА_4 , зокрема, право управляти вказаною земельною ділянкою, передавати вказану земельну ділянку в оренду на умовах на її розсуд, підписувати договори оренди земельної ділянки, сплачувати за нього необхідні платежі, отримувати орендну плату, підписуватися за нього, а також виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень. Строк дії довіреності - до 01.10.2061 року.

01.07.2016 року укладені зміни до договору оренди землі, відповідно до яких внесені зміни до договору оренди, а саме, п.2 Договору викладений в такій редакції «2. В оренду передається земельна ділянка площею 7,53 га ріллі. Кадастровий номер :02:000:0306»; п.4 Договору викладений в такій редакції «4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки проіндексована станом на 01.01.2016 року - 189184 грн. (сто вісімдесят дев`ять тисяч сто вісімдесят чотири грн.)»; п.7 Договору викладений у такій редакції «7. Договір укладено на 45 років з моменту реєстрації змін до договору. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію»; п.8 Договору викладений у такій редакції: «8. Орендна плата вноситься орендодавцем у формі та розмірі: у грошовій, натуральній та відробітковій формі в розмірі 5,0 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що становить - 9459,20 грн. на рік». Суд звертає увагу, що орендодавцем в преамбулі та в графі «Реквізити сторін» зазначених змінах до договору оренди зазначений ОСОБА_1 , без вказівки про укладення змін від імені позивача його довірителем. Зазначені зміни зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 07.07.2016 року, номер запису 15588991.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (ч. 1 ст. 241 ЦК України).

З тексту довіреності від 01 жовтня 2012 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 надав довіреність на представництво, якою уповноважив ОСОБА_4 від його імені вести справи з питань управління (оренди) ним належною йому земельною ділянкою площею 7,53 га, кадастровий номер :02:000:0306, яка розташована на території Войнівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії КР №073253, виданого 04 листопада 2005 року на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 09.04.2004 року №212-р та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №11.

Для цього ОСОБА_1 надано ОСОБА_4 право управляти вказаною земельною ділянкою, приймати участь в зборах (пайовиків) власників земельних ділянок (паїв)та співвласників колективного сільськогосподарського підприємства, з правом голосування за рішення зборів на свій розсуд, передавати вказану земельну ділянку в оренду на умовах на її розсуд, підписувати договори оренди земельної ділянки, сплачувати за нього необхідні платежі, отримувати орендну плату, робити та подавати від його імені заяви, запити, довідки та інші документи, отримувати довідки та інші документи, розписуватися за нього, а також виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень.

Тобто, поряд з іншими діями позивачем надано право представнику на підписання від її імені лише договорів оренди. Повноваження повіреного на укладання змін до договорів оренди щодо зазначеної земельної ділянки від імені ОСОБА_1 довіреність не містить.

Зазначеним спростовуються доводи представника відповідача щодо того, що довіреність надає право ОСОБА_4 бути представником позивача з усіма необхідними повноваженнями з будь-яких питань, які стосуються позивача як власника земельної ділянки, оскільки в тексті довіреності конкретно зазначений вид договорів, які може від імені довірителя укладати повірений та перелік дій, на які має право представник, в тому числі лише укладання договорів оренди зазначеної в довіреності земельної ділянки. Право ОСОБА_4 на укладання будь-яких інших правочинів, в тому числі угод про внесення змін до договорів оренди, від імені ОСОБА_1 в довіреності не зазначено.

За таких обставин, укладаючи 01.07.2016 року зміни до договору оренди землі представник позивача - ОСОБА_4 перевищив свої повноваження, тобто самовільно збільшив обсяг прав на здійснення правочинів, який встановлено вказівкою ОСОБА_1 , оскільки укладання саме змін до договору оренди не було передбачено довіреністю, чим порушив права позивача.

При цьому, відповідачем не надано доказів на підтвердження дій, що свідчать про прийняття позивачем до виконання оспорюваних змін до договору оренди землі, тобто дають підстави вважати що позивачем схвалено укладення зазначеного договору.

Оскільки, укладаючи оспорювані зміни до договору оренди, представник з власної ініціативи розширив межі наданого йому повноваження, не погодив такий відступ із довірителем і не отримав наступного схвалення останнім, то це є підставою для визнання такого правочину недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі №229/1722/18 (провадження №61-4317св19) та від 20 травня 2019 року у справі №229/92/18 (провадження №61-48512св18).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 є одним з засновників, а також керівником та підписантом ФГ «Джерело-2», як на час укладення оспорюваних змін, так і на даний час, що також підтвердив представник відповідача.

На час укладення оспорюваних змін засновником, керівником та підписантом ФГ «Джерело-2» був ОСОБА_4 , який на підставі виданої позивачем довіреності, діючи від імені як орендодавця, так і орендаря, уклав оспорювані зміни до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого ФГ «Джерело-2» отримало право оренди земельної ділянки, належної позивачу, на 45 років, тобто ОСОБА_4 фактично вчинив правочин від імені особи, яку представляє, у своїх інтересах.

Таким чином, засновник, керівник та підписант ФГ «Джерело-2» ОСОБА_4, укладаючи оспорювані зміни, фактично діяв у своїх інтересах, а не в інтересах довірителя ОСОБА_6 , що прямо заборонено частиною третьою статті 238 ЦК України і є достатньою правовою підставою, передбаченою частиною першою статті 215 ЦК України для визнання цього правочину недійсним.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №323/19/16-ц (провадження №61-14514ск18) та від 10 січня 2019 року у справі №323/1550/17-ц (провадження №61-40550св18).

З урахуванням викладеного, оскільки зміни до договору оренди землі від 01.07.2016 року від імені позивача укладені її представником ОСОБА_4 з перевищенням повноважень, наданих йому довіреністю від 01.10.2012 року, та укладаючи зазначені зміни ОСОБА_4 діяв не в інтересах позивача, а в інтересах ФГ «Джерело-2, засновником, керівником та підписантом якого він є, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що твердження представника відповідача про невірно обраний позивачем спосіб захисту з посиланням на правовий висновок, викладений в постанові ВП ВС від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16, не стосується обставин даної справи, оскільки в даному випадку йдеться мова не на відсутність законних підстав у відповідача на володіння земельною ділянкою та повернення позивачу земельної ділянки, , а оспорювання позивачем змін до договору, строк дії якого ще не закінчився..

Щодо решти доводів представника відповідача суд також виходить із того, що Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень ("Проніна проти України", рішення від 18.07.2006, N 63566/00, п. 23; "РуїзТорія проти Іспанії", рішення від 09.12.1994, Серія A, N 303-A, § 29).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 (адреса робочого місця: АДРЕСА_2 ) до Фермерського господарства "Джерело-2" (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 217а, ) про визнання недійсними зміни до договору оренди землі - задовольнити.

Визнати недійсними з моменту вчинення зміни до договору оренди землі від 01.07.2016 року (дата державної реєстрації речового права - 07.07.2016 року, номер запису 15588991) до договору оренди землі від 25.07.2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "Джерело-2", зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Олександрійському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.08.2012 року за №04177

Стягнути з Фермерського господарства "Джерело-2" (місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 217а, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 908,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , адреса робочого місця: АДРЕСА_2 ;

Чемерис Сергій Якович , адреса робочого місця: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 23.09.2021 року.

Суддя Коліуш Г.В.