Провадження № 2/545/30/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді : Гальченко О.О.,

при секретарі : Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах недієздатного сина - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 в особі адвоката - Хоміча А.А. ( а. с. 21 22 т. 1 ) 12.07.2019 року звернувся до Київського райсуду м. Харкова із позовом в її інтересах та її недієздатного сина до відповідача про стягнення заборгованості за договором оренди ( а. с. 3 5 т. 1 ), мотивуючи тим, що 28 грудня 2012 року позивачі отримали у спадщину житловий будинок АДРЕСА_1 .

04.03.2016р. ОСОБА_1 передала в оренду свою частину будинку строком на один рік, про що складено відповідний письмовий договір оренди частки будинку.

Згідно п. 3 укладеного між ними договору оренди відповідач зобов`язався вносити їй плату за житло в сумі 1 000 грн. на місяць.

Однак, відповідач не належним чином виконував свій обов`язок щодо сплати оренди та комунальних платежів, та навпаки почав всілякими способами порушувати її право власності і права сусідів, розвів собак, припинив сплату комунальних послуг, їй взагалі не платив.

У зв`язку з цим вона запропонувала відповідачу погасити заборгованість, розірвати договір найму та виселитися із будинку. Однак, він відмовився.

Так продовжувалося, поки державний виконавець не виселив відповідача на виконання заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2018р. № 640/20242/17 про виселення.

Отже, сума несплачених платежів за 38 місяців користування будинком склала 38 000 грн.

Окрім того, за п.5.1.4. договору оренди орендар несе всі витрати з експлуатації об`єкту, що орендується.

Тобто, відповідач повинен сплачувати усі комунальні послуги, якими користувався в процесі експлуатації.

Згідно рахунку ТОВ «Харківгаз збут» № від 13.06.2019р. станом на 13.06.2019р. заборгованість складає 4 904,87 грн.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача за договором оренди складає - 42 904,87 грн.

Окрім того, відповідач користуючись її будинком розвів собак, та погіршив стан будинку та прибудинкової території.

В зв`язку з чим, зачепив права та інтереси сусідніх мешканців, які змушені були : звертатися до правоохоронних органів та до суду і її як власника також намагалися притягти до відповідальності.

2 роки від неї вимагали усунути порушені права сусідів та поновити порушене право, звільнити територію від собак, в той час як відповідач розводив собак та перешкоджав розгляду справи про його виселення та виконанню рішення суду про виселення.

Всі ці події зафіксовані у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2018р. по справі № 640/17849/16-ц.

Поряд з цим відповідач знав, що вона є опікуном хворого ОСОБА_2 і їй дуже важко його залишати самого, не кажучі вже про фінансову частину питання.

Враховуючи зазначене, а також факт несплати орендних та комунальних платежів їй довелося пережити моральні страждання, що вплинуло на стан її здоров`я, розчарування в людях, прискіпливого ставлення сусідів та суспільства, тощо.

Тому, прохає стягнути з відповідача 30 000 грн.

У разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців договір найму у відповідності з п. 2 ч. 2 ст. 825, ст. 826 ЦК України може бути розірваний за рішенням суду. У цьому разі наймач підлягає виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 610 ЦКУ несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. А в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом ( ч. 1 ст. 611 ЦКУ ).

Згідно ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Орієнтований розрахунок судових витрат складає 3 768,40 грн. : витрати зі сплати судового збору - 768,40 грн., витрати на правову допомогу 3 000 грн.

Прохав стягнути з ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) суму зхаборгованості за договором оренди частки будинку від 04.03.2016р. - 42 904,87 грн.; моральну шкоду у розмірі - 30 000 грн. та судові витрати в розмірі - 3 768,40 грн.

Ухвалою Київського райсуду м. Харкова від 10.12.2019 року дану справу передано на розгляд Полтавському райсуду Полтавської області ( а. с. 48 т. 1 ).

Ухвалою судді Полтавського райсуду від 17.01.2020 року дану справу прийнято до провадження ( а. с. 55 т. 1 ).

В судовому засіданні позивачка, яка діє і в інтересах недієздатного сина та її представник в особі адвоката Хоміча А.А. ( а. с. 21 - 22 т. 1 ) позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надавши можливі докази на підтвердження заявлених вимог ( а. с. 6 22, 121 127, 137 171 т. 1 ). Моральну шкоду додатково обґрунтувала тим, що тривалий час, а саме більш ніж 2 роки вимагала усунути порушене своє право від відповідача шляхом звернення до нього та потім в судові інстанції, внаслідок неправомірний дій відповідача, що доведені судовими рішеннями, вона іспитувала негативне ставлення до неї від сусідів, що негативно відбивалося на її здоров`ї, оскільки вона нервувала та продовжує нервувати і зараз. Майже знищив утриманням собак її будинок, що спричиняє їй душевні страждання. Заперечила проведення будь-яких ремонтних робіт відповідачем у її будинку за усною домовленістю. Враховуючи, що має сина інваліда, за яким необхідний постійний сторонній догляд, то їй важко було займатися тривалим захистом своїх прав.

Відповідач позов не визнав із підстав вказаних у його письмових поясненнях ( а. с. 101, 110 111, 180, 243 т. 1 ), а саме позивачкою не надано доказів заборгованості за договором оренди, він із найманого ним будинку у позивачки виселився у січні 2019 року, в той час як рішення суду по справі № 640/20242/17 про виселення вступило в законну силу 15.04.2019 року. Оскільки, він з 2014 року є зареєстрованим як фізична особа підприємець, то він мав достатній фінансовий стан для оплати орендної плати за житло та за комунальні послуги, тому їх сплачував. Моральну шкоду позивачка не обґрунтувала. Пізніше послався на існування усного договору між ними щодо здійснення ним ремонту в даному будинку за свій кошт, який позивачка зобов`язалася оплатити згідно акту-прийняття робіт від 30.06.2012 року. Але, не бажаючи платити йому, звинуватила його у не сплаті їй коштів по договору оренди та комунальних послуг. В зв`язку із посиланням на вказані обставини, не надав необхідних доказів на їх підтвердження та не пред`являв зустрічного позову про захист своїх прав.

Судом встановлено, обставини на які послалася позивачка та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 6 22, 121 127, 137 171 т. 1. Багаточислені пояснення відповідача, як дані ним суду усно в засіданнях, так і в письмовому вигляді, надані суду без підтвердження відповідними доказами, то вони не знайшли свого належного підтвердження в засіданні, тому є недоведеними. Надані ним докази на його посилання щодо виконання ним ремонтних робіт у частині будинку, належного позивачці на а. с. 81- 206 т. 1 не є належними доказами у розумінні ст. 76 80 ЦПК України, так як не містять відповідної щодо суттєвих вимог укладеного усного договору, який позивачка заперечила, інформації щодо обсягу виконаних робіт, найменування проведених робіт, та враховуючи дату наданого акту 30.06.2012 року по вказаному періоду не відносяться до предмету позову. Крім того, відповідач, не зважаючи на інші судові процеси щодо спірних питань між сторонами, які виникли внаслідок користування частиною будинку позивачки відповідачем, починаючи з 30.06.2012 року не звертався із позовом про відшкодування вартості проведеного ним ремонту та фактично пропустив термін позовної даності звернення до суду, що свідчить про не здійснення ним ремонту, а обрання такої позиції захисту від даного позову.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши докази, якими обґрунтовується та заперечується позов, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню на підставі наданих доказів, що доводять вимоги.

А саме : вимога про стягнення заборгованості суми оплати за оренду житла згідно договору оренди частки будинку між сторонами від 04.03.2016 року підлягає задоволенню за період з дати оренди частини житлового будинку позивачки відповідачем - з 04.03.2016 року по дату фактичного виселення відповідача з будинку згідно акту державного виконавця по 11.06.2019 року за 38 місяців у сумі 38 000 гривень, підлягає задоволенню вимога про стягнення заборгованості по оплаті витрат з експлуатації об`єкту у вигляді заборгованості за газ у сумі 4 790,87 гривень по наданим квитанціям за період фактичного проживання та користування частиною будинку відповідачем. Що стосується вимог відшкодування моральної шкоди, то суд вважає адекватним відшкодування моральних страждань позивачки спричинених неправомірними діями відповідача, які знаходяться у наслідково-причинному зв`зку із насталими наслідками, глибину та тривалість їх заподіяння, ступінь порушення нормального укладу життя позивачки із тяжкими обставинами в сім`ї та з врахуванням майнового стану відповідача як фізичної особи підприємця - у сумі 10 000 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 гривень на суму наявних доказів. А всього до стягнення 53 559,27 гривень.

В решті вимог необхідно відмовити.

З наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 ч. 1, п. 2 ч. 2 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами та обов`язками.

Згідно ст. 81 ЦПК України на підставі положень ст. 76 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом……

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, у сторони відповідачки щодо поданих нею та її представником доказів не існувало підстав передбачених чинним законодавством для звільнення від доказування у розумінні ст. 82 ЦПК України.

Згідно ст. 83 ч. 1, 2, 8, 9, 10 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

У разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців договір найму у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 825, ст. 826 ЦК України може бути розірваний за рішенням суду. У цьому разі наймач підлягає виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 610 ЦКУ несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. А в разі його порушення настають правові наслідки, передбачені договором або законом ( ч. 1 ст. 611 ЦКУ ).

Згідно ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

А також на підставі п. 3, 5.1.4. укладеного між сторонами договору оренди частки будинку від 04.03.2016 року.

Згідно ст. 1167 ЦК України : 1. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Верховного суду України у п.3 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року ( із подальшими змінами та доповненнями ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема : …у порушенні прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, …, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають :

наявність такої шкоди,

протиправність діяння її заподіювача,

наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та

вини останнього в її заподіянні.

Вимога позивачки про стягнення із відповідача понесених нею судових витрат у сумі 3 768,40 грн. згідно доданих документів, підлягає вирішенню згідно ст. 133 ч. 3 п. 1, 137 ЦПК України - підлягає частковому задоволенню пропорційно до задоволених вимог позивачки.

Керуючись ст. 4, 43, 49, 81, 174 - 177, 259, 263 268, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, 526, 610, 611, 625, 825, 826 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах недієздатного сина - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість суми оплати за оренду житла згідно договору оренди частки будинку між сторонами від 04.03.2016 року з дати оренди частини житлового будинку - з 04.03.2016 року по дату фактичного виселення відповідача з будинку згідно акту державного виконавця по 11.06.2019 року за 38 місяців у сумі 38 000 гривень, заборгованість по оплаті витрат з експлуатації об`єкту у вигляді заборгованості за газ у сумі 4 790,87 гривень, моральну шкоду у сумі 10 000 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 гривень. А всього до стягнення 53 559,27 гривень.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко