Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2021 р.

м. Київ

справа № 755/11366/21

провадження № 2/755/5742/21

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звертаючись з позовом до суду, просить визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на 2/9 частини житлової квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, а також стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на 1/3 частину вказаної квартири. Спадкоємцями першої черги на 1/3 частину квартири є чоловік померлої відповідач ОСОБА_4 , її син ОСОБА_7 , який відмовився від своєї частки на користь батька ОСОБА_4 , та її син, батько позивача, ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_6 помер, не встигнувши оформити спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5 . Спадкоємцями після смерті батька позивача є його батько ОСОБА_4 та його донька, позивач ОСОБА_3 . Також позивачу перейшло право на прийняття належної її батькові ОСОБА_6 частки у спадковому майні його матері ОСОБА_5 , яку він не встиг оформити у зв`язку із смертю. 29.05.2020 року у встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 21.12.2020 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на квартиру, які знаходяться у відповідача ОСОБА_4 , тому позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 рокупідготовче засідання закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті з повідомленням учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зокрема, в частині визнання права власності позивача на заявлену нею частину спадкового майна, яке на момент смерті належало батькові позивача ОСОБА_6 , вказуючи на те, що позивач не має права на частину спадщини, яку мав успадкувати ОСОБА_6 після смерті своєї матері, оскільки родина ОСОБА_8 вважають батька позивача винним у смерті його матері.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, надав до суду відзив, відповідно до якого просить провести розгляд справи за його відсутності. (а.с. 104-106)

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Н.Ю., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Т.В. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 34/2020 (а.с. 33-57), спадкової справи № 21/2020 (а.с. 71-102), оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.02.1995 року Дніпровською районною Радою народних депутатів м. Києва (розпорядження № 19/321), квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях, що підтверджено Інформаційною довідкою, виданою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2020 року. (а.с. 14)

ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_5 померла у віці 73 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.03.2020 року, актовий запис № 602. (а.с. 39)

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги на 1/3 частину квартири, є чоловік померлої ОСОБА_4 , який подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 34), її син ОСОБА_7 , який відмовився від своєї частки на користь батька ОСОБА_4 (а.с. 48), та її син, батько позивача, ОСОБА_6 .

Факт вищезазначених родинних відносин підтверджено свідоцтвом про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виданим Ленінським будинком щастя м. Дніпропетровськ від 23.08.1978 року, актовий запис № 1251; свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , виданим Дніпровським ЗАГС м. Києва від 15.06.1974 року, актовий запис № 1936, свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , виданим Ленінським будинком щастя м. Дніпропетровськ від 01.08.1970 року. (а.с. 41, 42, 52)

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер спадкоємець першої черги ОСОБА_6 у віці 45 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.04.2020 року, актовий запис № 776. (а.с. 43)

За даними Листів від 22.09.2020 року № 10965/125/50-2020 та від 15.10.2020 року № 13353/125/50-2020, складених Дніпровським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві, 28.04.2020 року кримінальне провадження № 0002309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, 29.04.2020 року кримінальне провадження № 0001918 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України. (а.с. 93 зв, 95 зв.)

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги на частину квартири, є батько померлого ОСОБА_4 , який, згідно матеріалів спадкової справи № 21/2020 (а.с. 71-102) не подав заяву про прийняття спадщини, та донька померлого ОСОБА_3 (а.с. 9), яка подала заяву про прийняття спадщини. (а.с. 15, 72)

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. від 21.12.2020 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 на частину квартири АДРЕСА_1 , з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності ОСОБА_6 на вказану квартиру. (а.с. 15)

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року у справі № 755/17978/21, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , яка діє в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення особи від права на спадкування за законом - відмовлено. (а.с. 16)

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статті 1261-1265 Цивільного кодексу України встановлюють черги спадкоємців за законом, згідно з якими до спадкоємців першої черги за законом віднесені діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 Цивільного кодексу України).

За правилом статті 1269 Цивільного кодексу України, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (стаття 1297 Цивільного кодексу України).

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, проте особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті, до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця.

Спадкоємець, який помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, називається трансмітентом, а його спадкоємці, до яких перейшло право спадкування, що належало б йому, - іменуються трансміссарами. Звертає на себе увагу, що у ст. 1276 ЦК закріплено застереження про те, що трансмітентом може бути спадкоємець як за заповітом, так і за законом.

Судом встановлено, що предметом спору є вимоги позивача про визнання за ОСОБА_3 права приватної власності на 2/9 частини житлової квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, оскільки позивачу приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 на зазначене майно, з підстав відсутності у позивача правовстановлюючих документів на вказану частку спадкового майна.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, керуючись положеннями законодавства України, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем ОСОБА_3 права приватної власності на 2/9 частини житлової квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача ОСОБА_6 , - оскільки заявлена позивачем частина нерухомого майна є Ѕ частиною спадкової маси спадкодавця ОСОБА_6 у виді 4/9 частин спірної квартири, з яких: 1/3 частина на момент смерті належала спадкодавцеві ОСОБА_6 на праві власності та 1/9 частина складає спадщину, яка відкрилась після смерті матері спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , та яку спадкодавець ОСОБА_6 не встиг прийняти, та даний факт підтверджено належними та допустимими доказами по справі, тому, встановивши факт прийняття спадкодавцем ОСОБА_6 спадщини після смерті матері у виді 1/9 частини спірного нерухомого майна, фактично вступивши у володіння цим майном, суд вважає за можливе визнати за позивачем як спадкоємцем першої черги за законом право власності на заявлену позивачем частину спадкового майна спадкодавця ОСОБА_6 , при цьому судом ураховано, що визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно є таким, що не порушує прав та законних інтересів третіх осіб.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням повного задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 555,55 грн.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_3 уклала з адвокатом Вітер В.М. Договір про надання правничої допомоги № 177-к від 14.06.2021 року, відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правову допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів клієнта. (а.с. 23)

Відповідно до пунктів 3, 4 Договору про надання правничої допомоги № 177-к від 14.06.2021 року, визначений цією Угодою обсяг правової допомоги може бути змінений (збільшений та/або зменшений) виключно за взаємною згодою сторін. Надання правової допомоги клієнту за цією Угодою здійснюється на оплатній основі. Розмір оплати правничої допомоги (гонорар) сторони визначили у фіксованій сумі, в розмірі 13 000,00 грн. Оплата проводиться клієнтом протягом трьох робочих днів після проголошення повного тексту судового рішення, яким закінчується розгляд справи в суді першої інстанції.

Крім того, адвокатом Вітер В.М. долучено до матеріалів справи розрахунок витрат на правничу допомогу, згідно якого визначено вартість юридичних послуг запланованих та виконаних адвокатом, а саме: усна консультація - 2 години 600,00 грн., підготовка та узгодження правової позиції по справі - 3 години 900,00 грн., підготовка позовної заяви - 5 годин 5 000,00 грн., представництво інтересів клієнта у судових засіданнях - 1 засідання 2 000,00 грн. (а.с. 26)

Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги № 177-к від 14.06.2021 року на суму 10 500,00 грн., яка є співмірною сумою щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи, з яких: усна консультація - 2 години 600,00 грн., підготовка та узгодження правової позиції по справі - 3 години 900,00 грн., підготовка позовної заяви - 5 годин 5 000,00 грн., представництво інтересів клієнта у судових засіданнях - 2 засідання (підготовче та судове по 1-й годині кожне) 4 000,00 грн., які підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача у порядку розподілу судових витрат та відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1223, 1261-1265, 1269, 1269, 1296 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Київської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернявська Неллі Юріївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синиця Тетяна Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право приватної власності на 2/9 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 3 555,55 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн., а всього на загальну суму 14 055 (чотирнадцять тисяч п`ятдесят п`ять) гривень 55 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15 вересня 2021 року.

Суддя: В.І. Галаган