Справа № 677/2055/19
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

15 липня 2021 рокум. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Кускова Т.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Бужок» про стягнення заборгованості за договором оренди та розірвання договору оренди,-

В с т а н о в и в :

В провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області перебуває вищезазначена цивільна справа.

15.07.2021 року в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про визнання пропущеного строку з поважних причини, поновлення строку, прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

Представник позивача заперечила проти задоволення клопотання та приєднання до матеріалів справи зазначених письмових доказів, оскільки вказані докази, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, подані з пропуском строку їх подачі. Такі докази мали подаватися під час підготовчого судового засідання. Також зазначив, що вона не отримувала надані представником позивача докази.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи по справі, розгляд даної позовної заяви ухвалою суду від 10.12.2019 року призначено до спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене вище слідує, що відповідачу давно було відомо про судовий розгляд, саме з процесуальних дій представників відповідача судовий розгляд неможливо було розпочати протягом тривалого часу. Відтак, обґрунтування необхідності приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, тим, що у відповідача не було можливості отримати раніше подані докази є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

За таких обставин, відповідач не був позбавлений можливості надати суду заявлені докази до початку розгляду справи по суті. Будь-яких заяв про неможливість подання вказаних доказів по даній справі з об`єктивних причин до початку розгляду справи по суті від відповідача не надходило. При цьому, суд враховує і тривалий за часом період від дня надходження позовної заяви до суду до дня початку розгляду справи по суті, протягом якого відповідач не вжив будь-яких заходів для надання суду вказаних письмових доказів . Відтак, клопотання подано з порушенням встановленого порядку подання доказів в суді, оскільки надійшло до суду з пропуском строку для подачі доказів та за відсутності клопотання про його поновлення і обґрунтування неможливості подання доказів у встановлений законом строк з причин незалежних від позивача.

Приймаючи таке рішення, суд виходить і з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007 року).

Враховуючи, що представником відповідача не надано доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі доказів до суду та звернення до суду з відповідним клопотанням про приєднання таких до матеріалів справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача про прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів, відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК України, слід залишити без розгляду. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, долучені до клопотання письмові докази, слід до розгляду судомне приймати, повернувши їх відповідачу.

За таких обставин суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, тобто має бути залишеним без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 83, 126, 222 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «СК «Бужок» Оніщука Володимира Вікторовича про прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів залишити без розгляду.

Письмові докази, долучені до вказаного клопотання, до розгляду судом не приймати, повернути їх позивачу.

Вирішення справи здійснювати за наявними у ній матеріалами.

Ухвала в апеляційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.В. Кускова