Єдиний унікальний номер 235/142/20
Номер провадження 22-ц/804/2089/21
Номер провадження 22-ц/804/2089/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді-доповідача Новікової Г.В.

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ільющенко Ю. А. на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2021 року (ухвалену під головуванням судді Клікунової А.С. м. Покровськ Донецької області) у цивільній справі №235/142/20 за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, заінтересована особа ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, в обґрунтування якої посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 29.08.2019 року по 28.07.2020 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя у них з чоловіком не складалося через сварки, свідком яких була малолітня дитина. Вона була змушена переховуватися від переслідувань чоловіка, у зв`язку з чим зверталася із відповідними заявами до органів поліції та змушена була змінювати місця свого проживання. Родину ОСОБА_1 не утримував, зловживав спиртними напоями та наркотичними засобами. У стані сп`яніння скоїв відносно неї кримінальне правопорушення, а саме незаконно позбавив її волі, викрав її золоті прикраси, документи, особисті речі. Відповідна заява внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, триває досудове розслідування. Тоді ж (12.11.2019 року) стягувач відібрав у неї їхнього сина і переховував його, але не за місцем свого проживання в м. Новогродівка. Крім того, кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за скоєння корисливих злочинів перебуває на розгляді у Добропільському міськрайонному суді Донецької області. В цей час ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, надавши не правдиві відомості про перебування сина на його утриманні.

На теперішній час, починаючи з липня 2020 року, малолітній син проживає разом з нею в м. Запоріжжі, де вона орендує житло.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року заяву ОСОБА_3 задоволено: скасовано судовий наказ Красноармійського міськрайонного суду від 11.01.2020 року у справі № 235/142/20 та відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та судовий наказ залишити без змін.

В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Вважає, що письмові документи, які були додані представником ОСОБА_3 до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами датовані поза межами дати видачі судового наказу, а тому не можуть бути нововиявленими.

Також не погоджується з висновком суду з приводу того, що ОСОБА_1 подав до суду недостовірну інформацію про місце перебування малолітнього сина, оскільки надані представником боржника документи не спростовують той факт, що дитина на момент ухвалення судового наказу не проживала з батьком, а стосуються більш пізнього періоду, а саме другої половини 2020 року та 2021 року. Крім того вважає, що жоден документ з приводу місця проживання боржника ОСОБА_3 у м. Одеса та у м. Запоріжжя не підтверджує реальний факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, як то акт-довідка підписана сусідами. Вважає хибною позицію суду першої інстанції та боржника щодо спростування відомостей, викладених у довідці про склад сім`ї від 06.12.2019 року відомостями з довідки від 11.08.2020 року, наданої відділом державної реєстрації Новогродівської міської ради, оскільки остання відображає факт реєстрації мешканця у житловому приміщенні, а надана ним довідка фактичне проживання.

Крім того, апелянт звертає увагу, що згідно із доданою до апеляційної скарги довідкою ОСББ та характеристикою із садочка, які він просив долучити до матеріалів справи, малолітня дитина на даний момент проживає разом із ОСОБА_1 , як і на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Зокрема даний факт також підтверджується наданою апелянтом копією акту обстеження житлово-побутових умов від 27.12.2019 року.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представник просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції. без змін, як законну, обґрунтовану та таку, що відповідає нормам чинного законодавства.

ОСОБА_3 , посилаючись на аналогічні підстави, викладені у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, наголошує, що вона на теперішній час зі своїм малолітнім сином зареєстрована та проживає як внутрішньо переміщена особа у м. Запоріжжя. Тому довідки про місце проживання сина з батьком не відповідають дійсності. Крім того і період, коли ОСОБА_1 викрав у неї сина, то останній періодично перебував в його батьків, сестри, колишньої дружини та інших невідомих їй осіб.

Вважала, що її обов`язок щодо сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина, який фактично проживає з нею, виходячи із положень ч.3 ст. 181 СК України відсутній, бо стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким дитина не проживає і не знаходиться на утриманні суперечить вимогам чинного законодавства та порушує інтереси самої дитини. При цьому вищенаведені обставини не були відомі суду на час розгляду заяви про видачу судового наказу у зв`язку з неповідомленням про це заявником. Отже фактичне проживання дитини разом із матір`ю і знаходження дитини на її утриманні є нововиявленою обставиною.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Онілов В.Л. вважає, що ордер представника апелянта не може бути у розумінні ст.62 ЦПК України належним підтвердженням його повноважень на подання в інтересах стягувача ОСОБА_1 апеляційної скарги, оскільки він датований 19.07.2021 року, а апеляційна скарга підписана адвокатом Ільющенко Ю.А. і подана 02.07.2021 року.

Зазначив,що після ознайомлення із судовим наказом 16.03.2021 року ОСОБА_3 скористалась своїм правом на оскарження вказаного судового рішення, звернувшись до суду із заявою про визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Однак зрозумівши, що обраний нею спосіб захисту своїх прав є не зовсім вірним, вона відкликала свою заяву 22.04.2021 р. та того ж дня звернулась до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, спрямувавши зазначену заяву до суду поштою.

Вважає, що зміна місця проживання дитини після винесення судового наказу відповідно до норм чинного законодавства вважається нововиявленою обставиною. А факт проживання дитини з матір`ю на час розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не був належним чином спростований ОСОБА_1 та його представником . Крім того, вважає, що надані для апеляційного оскарження судового наказу документи не можуть бути доказами, які підтверджують проживання дитини із батьком, оскільки не містять належних реквізитів документу та спростовуються відомостями Новогродівської міської ради про відсутність реєстрації й проживання ОСОБА_1 разом із сином у м. Новогродівка. Зауважує, що квартира, яка зазначена місцем проживання стягувача та його сина, належить першій дружині ОСОБА_1 ОСОБА_5 , з якою він не проживає біля 10 років.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Стаття 369 ЦПК України містить перелік категорій справ, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справ.

Апеляційна скарга подана на ухвалу, яка входить до переліку, зазначеному в ч.2 ст. 369 ЦПК України, тому вона підлягає розгляду у судовому засіданні без повідомленням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи справу за нововиявленими обставинами та відмовляючи у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що стягувачем ОСОБА_1 під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів надано недостовірну інформацію щодо місця перебування малолітнього сина сторін, що беззаперечно могло вплинути на юридичну оцінку обставин судом при видачі наказу.

Проте такий висновок не відповідає встановленим обставинам та нормам процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 170 ЦПК України передбачено,що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Статтею 171 ЦПК України встановлено,що заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Частинами першою, другою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 січня 2020 року Красноармійським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12).

Звертаючись із заявою про скасування судового наказу у зв`язку із нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 посилалася на те,що після виданого 09.01.2020 року судового наказу дитина ОСОБА_4 проживає з нею,тому обов`язок щодо сплати нею аліментів на утримання дитини на теперішній час відсутній. Зазначена обставина не була відома суду першої інстанції на час розгляду заяви про видачу судового наказу у зв`язку із неповідомленням про це заявником.

На підтвердження нововиявлених обставин заявниця надала заяву,завірену 18.11.2017 року державним нотаріусом Шахтарської державної нотаріальної контори, згідно якої ОСОБА_1 дає згоду на перетин ліній зіткнення, лінії розмежування на всій території України, в тому числі на тимчасово непідконтрольній (окупованій) території, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 19.11.2017 року по 19.11.2019 року у супроводі матері ОСОБА_6 , 1990 року народження. (а. с. 33)

Згідно довідки від 28.01.2020 року ОСОБА_3 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23.03.2021 року фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 27)

09.07.2020 року ОСОБА_3 уклали договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ,де зазначено,що разом з нею будуть проживати троє осіб, в тому числі ОСОБА_1 (а.с. 36-40)

10.08.2020 року ОСОБА_3 уклала договір з приватним закладом дошкільної освіти «Академія Дитинства Альони Романовської» в м.Одеса про надання послуг дошкільного виховання та навчання в дитячому садку «Академія Дитинства» сину ОСОБА_4 . (а.с. 40-42)

20.05.2021 року ОСОБА_3 «Орендар» уклала договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , разом з нею в орендованому приміщенні буде проживати її неповнолітня дитини ОСОБА_4 (а.с. 70)

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Надані ж заявницею докази на підтвердження наявності нововиявлених обставин стосуються проживання її сина разом з нею у період після винесення судового наказу.

Тобто наведені ОСОБА_3 у заяві обставини, в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, не є нововиявленими, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини може бути вирішено в іншому порядку.

Висновок суду першої інстанції про те, що під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів надано недостовірну інформацію щодо місця перебування малолітнього сина сторін нічим не підтверджується.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Доводи про те,що адвокат Ільющенко Ю.А. не підтвердив свої повноваження на подачу апеляційної скарги, не можуть бути прийнятими до уваги,оскільки спростовуються матеріалами справи. В суді першої інстанції адвокат Ільющенко Ю.А. представляв інтереси ОСОБА_1 на підстав договору про надання правничої допомоги від 24.05.2021 року та ордеру від 26.05 2021 року (а.с.64-67). Ордер адвоката, датований 19.07.2021 року, надавався для підтвердження його повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

У відповідності до частин другої, третьої та сьомої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Тлумачення вищенаведених положень статті 429 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд після скасування місцевим судом рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами і ухвалення нового рішення по суті заявлених вимог має перевірити законність такого судового рішення, та, відповідно до положень статті 374 ЦПК України, прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції повинен виходити із того, що за відсутності нововиявлених обставин, суд першої інстанції мав постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, тому незалежно від форми процесуального документу (ухвала чи постанова), яку суд першої інстанції постановив з порушенням норм процесуального права (за відсутності нововиявлених обставин), апеляційний суд в межах своїх повноважень повинен скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого у цій справі віднесено вирішення питання про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по суті.

Таким чином, нормами ЦПК України не передбачено право суду апеляційної інстанції постановляти ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 2610/12441/2012 та від 15.01.2020 року у справі №263/2998/19.

За встановлених обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ільющенко Юрія Анатолійовича задовольнити частково.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду від 10 червня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: