КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7603/2021 Доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, треті особи: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Приватне підприємство «Рось» про зняття арешту з майна, виключення запису з реєстру,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 03 січня 2019 року ОСОБА_1 став переможцем торгів ДП «Сетам», на яких придбав лот- автомобіль ЗАЗ Lanos, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був виставлений на продаж в межах виконавчого провадження №56620955 приватним виконавцем Трофименком М.М., колишнім власником автомобіля було ПП «Рось».

Після придбання автомобіля позивачу стало відомо про наявність арешту (податкової застави) Головного управління ДФС у м. Києві від 29 листопада 2018 року, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №17191102.

Наявність обтяження у виді податкової застави внаслідок боргу у попереднього власника ПП «Рось» порушує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

На підставі викладеного, позивач просив суд першої інстанції зняти арешт (податкову заставу) з автомобіля ЗАЗ Lanos, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , Головного управління ДФС у м. Києві від 29 листопада 2018 року, зареєстровану в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №17191102, виключити запис з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що реалізоване на торгах (аукціоні) на користь позивача рухоме майно (автомобіль) знаходиться у податковій заставі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 листопада 2018 року, зареєстровано за №17191102, майно згідно акту опису від 29 листопада 2018 року №404/26-15-17-02-17, у зв`язку з наявністю податкового боргу у колишнього власника, якому це майно належало до торгів.

Таким чином, наявність обтяження у виді податкової застави на належний позивачу автомобіль унеможливлює здійснення його перереєстрації та порушує його права як власника рухомого майна.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ГУ ДПС у м. Києві в якому зазначено, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам закону, а тому не може бути скасоване з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Додатково у відзиві зазначає, що відповідно до статті 93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Порядком реалізації арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 №2831/5 визначається, що на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. При перерахуванні коштів за придбане майно переможець зобов`язаний зазначати в розрахунковому документі номер лота, за яким здійснюється оплата.

Виходячи з вищенаведеного, просить суд звернути увагу на те, що позивачем не було надано до суду та контролюючого органу доказу сплати грошових коштів за придбане майно на підставі проведення електронних торгів, чим не було дотримано вищевказаних положень законодавства.

На підставі викладеного у відзиві, ГУ ДПС у м. Києві просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 185), про причини неявки суд не повідомив.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту про проведені електронні торги від 15 січня 2019 року в межах виконавчого провадження №56620955 з примусового виконання наказу №910/19026/17 від 11 травня 2018 року про стягнення з ПП «Рось» на користь ТОВ «Дружба» боргу було звернуто стягнення на автомобіль ЗАЗ Lanos, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , який належав боржнику ПП «Рось». Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 03 січня 2019 року №380019 ДП «Сетам» переможцем визнано ОСОБА_1 , ціна продажу транспортного засобу - 71117,00 грн. Даний акт є підставою для оформлення ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб. (а.с. 8-9)

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19 лютого 2019 року вбачається наявність запису №51: тип обтяження - податкова застава, зареєстровано 29 листопада 2018 року за №17191102, реєстратор ГУ ДФС у м. Києві, підстава обтяження - ст. 88, 89 ПК України, об`єкт обтяження: згідно акту опису від 29 листопада 2018 року №404/26-15-17-02-17, обтяжувач: ГУ ДФС у м. Києві, боржник: ПП «Рось», термін дії до 29 листопада 2023 року. (а.с.35-75)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для припинення податкової застави відсутні, оскільки податкова застава була зареєстрована 29 листопада 2018 року, а автомобіль ЗАЗ Lanos, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , був придбаний на електронних торгах 03 січня 2019 року, тобто після внесення відомостей про обтяження. Окрім того, порядок припинення податкової застави чітко врегульований нормами права. Здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди органу доходів і зборів платник податків тягне за собою передбачену законом відповідальність. Під час дії податкової застави ні власник, ні особи, які вважать себе власниками майна, що перебуває у податковій заставі, без дозволу органу доходів і зборів не можуть вчиняти дії щодо цього майна.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ст.ст. 88.1, 88.2 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до ст. 89.3 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно ст. 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Тобто, підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Згідно ст. 93.4 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Згідно п. 7 розд. 125 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 глави 9 розділу II цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 9 розд. 1 Порядку право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 глави 9 розділу II Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Згідно п. 1, 3 розд. 5 Порядку застосування податкової застави контролюючими органами платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з дня отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді про надання (ненадання) згоди. У разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Розд. 6 Порядку передбачає, що у випадках, визначених пунктом 93.1 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави, про що такому платнику надсилається повідомлення (додаток 7). Звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 93.2 статті 93 глави 9 розділу II Кодексу. У випадках, передбачених пунктом 100.11 статті 100 глави 9 розділу II Кодексу, майно платника податків звільняється з-під податкової застави за умови отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету в рахунок погашення розстрочених (відстрочених) сум та плати за користування таким розстроченням (відстроченням) в повному обсязі. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 глави 9 розділу II Кодексу таке майно звільняється з-під податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Тобто, порядок припинення податкової застави чітко врегульований нормами права.

Здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди органу доходів і зборів платник податків тягне за собою передбачену законом відповідальність. Під час дії податкової застави ні власник, ні особи, які вважать себе власниками майна, що перебуває у податковій заставі, без дозволу органу доходів і зборів не можуть вчиняти дії щодо цього майна.

Чинним законодавством передбачено виключні підстави припинення податкової застави, а саме визначених підпунктами 93.1.1-93.1.4 пункту 93.1 статті 93 розділу ІІ Податкового Кодексу та у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 розділу ІІ Кодексу з дня отримання органом доходів і зборів підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Окрім того, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що позивачем не наведено достатніх правових підстав для зняття обтяжень, що були накладені на рухоме майно, а тому висновки суду першої інстанції є правильними.

Щодо посилання позивачем на правову позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові суду від 24 березня 2020 року у справі №641/6897/17, то суд не враховує вказану правову позицію під час розгляду даної справи, з урахуванням того, що у зазначені справі податкова застава була накладена на рухоме майно вже після проведення електронних торгів, тобто після того як майно вибуло від одного власника до іншого, тоді як у даній справі податкова заставна була накладена до проведення електронних торгів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві, треті особи: Головне управління ДФС у м. Києві, Приватне підприємство «Рось», про зняття арешту з майна, виключення запису з реєстру залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: