Справа № 587/1084/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Сумського району, Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельні ділянки площею 3,8641 та 0,1325 га, які належали останній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю; земельні ділянки площею 3,864 і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлого сина ОСОБА_4 та земельні ділянки площею 3,864 га і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлої невістки ОСОБА_5 , проте не були юридично нею оформлені. За життя ОСОБА_3 уклала заповіт на все своє майно трьом онукам - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних долях кожному. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3 , проте спадкових прав не оформив. Спадкоємцями після померлого є позивачі. Спадщину вони прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори, однак оформити свої спадкові права вони позбавлені можливості у зв`язку з пропуском строку звернення та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на ці обставини, представник позивача просила визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки площами 3,8641 га та площею 0,1325 га; площею 3,864 га та площею 0,1325 га, площею 3,864 га та площею 0,1325 га, по 1/6 частині за кожним, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3 ..

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві позов підтримала повністю, просив слухати справу без її участі та участі позивачів.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, заперечень до позову не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - земельні ділянки площею 3,8641 та 0,1325 га, які належали останній на підставі Державних актів на право приватної власності на землю; земельні ділянки площею 3,864 і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлого сина ОСОБА_4 та земельні ділянки площею 3,864 га і 0,1325 га, які належали їй в порядку спадкування після померлої невістки ОСОБА_5 , проте не були юридично нею оформлені.

26 лютого 1997 року ОСОБА_3 посвідчила заповіт на належне їй майно на користь трьох онуків - позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в рівних долях кожному, вказане підтверджується копією рішення Сумського районного суду Сумської області № 587/2209/19 від 21.02.2020 року (а.с.19,20).

Спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3 прийняв її онук ОСОБА_6 , але юридично її не оформив.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

Після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, в тому числі успадковане після матері ОСОБА_5 , батька ОСОБА_4 та баби ОСОБА_3 ..

За життя ОСОБА_6 заповіту не залишив.

Спадкоємцями після його смерті є позивачі: дружина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22), в подальшому взявши шлюб із ОСОБА_11 змінила прізвище на - ОСОБА_1 (а.с.21); син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6).

Спадщину після померлого ОСОБА_6 прийняли його дружина (тоді ОСОБА_1 ) та син ОСОБА_2 шляхом звернення до Сумської районної державної нотаріальної контори, де отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (а.с.16-18).

Спадкова справа після померлого ОСОБА_6 заведена 19 грудня 2005 року Сумською районною державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.44-50).

Позивачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_6 за законом. З метою оформлення спадщини вони звернулися до нотаріуса у травні 2021 року, але в зв`язку з пропуском строку звернення та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак отримали усну відмову у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

На сьогоднішній день копії Державних актів позивачі отримали.

Щодо пропуску строку звернення до нотаріуса суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6- 1486цс15, виклав правовий висновок, згідно з яким право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживає зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний за змістом правовий висновок, викладено Верховним Судом України у постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Виходячи з такої позиції суду, та, враховуючи своєчасність звернення позивачів до нотаріальної контори для прийняття іншого майна та його оформлення, звертатися до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини в даному випадку не має підстав.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 07.08.2019 року визнано за ОСОБА_7 (іншим із трьох онуків та спадкоємців за заповітом ОСОБА_3 ), право власності на 1/3 частку земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області: площею 3,8641 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042936 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1357, прово на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033032; площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042935 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033031 від 13 квітня 2002 року; площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-СМ № 016400 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1357 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033030, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3 ..

Крім того, рішенням від 24.02.2020 р. у справі № 587/2209/19 Сумський районний суд Сумської області задовольнив позов ОСОБА_14 та ОСОБА_15 (як спадкоємців після ОСОБА_8 ) про визнання за ними права власності в порядку спадкування на 1/6 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області площею 3,8641, 0,1325, 3,864, 0,1325, 3,864 та 0,1357 га, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 (а.с.19,20).

Також, у вказаному рішенні досліджувалась обставина, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на належне померлій майно, в тому числі на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району площами 3,8641 та 0,1325 га, які належали їй на підставі Державних актів на право власності на землю та на земельні ділянки площами 3,864 і 0,1325 га, 3,864 га і 0,1325 га, які успадковані нею після померлих сина ОСОБА_4 та невістки ОСОБА_16 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033030 та ІV-СМ № 016400 ОСОБА_5 належали земельна ділянка площею 0,1325 га та земельна ділянка площею 3,864 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с.11,12), які після її смерті були успадковані її чоловіком ОСОБА_4 , проте не оформлені ним, і в подальшому, після його смерті, успадковані ОСОБА_3 ..

Також відповідно до Державних актів на право приватної власності на землю серії II- СМ № 042935 та ІІІ-СМ № 033031 ОСОБА_4 належали на праві власності земельна ділянка площею 3,864 га та земельна ділянка площею 0,1325 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с.9,10), які були успадковані після його смерті ОСОБА_3 ..

Згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033032 та ІІ-СМ № 042936 ОСОБА_3 на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 0,1325 га та земельна ділянка площею 3,8641 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кекінської сільської ради Сумського району (а.с.7,8).

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 мала право на земельні ділянки вказаних розмірів і на законних підставах володіла спірними земельними ділянками.

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

За змістом ст. 392 Цивільного Кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК (435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. г ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 396 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Наданими суду доказами доведено, що земельні ділянки площами 3,8641 га, 0,1325 га, 3,864 га, 0,1325 га, 3,864 га та 0,1325 га, за життя належали ОСОБА_3 , тому позивачі мають право їх успадкувати.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264,265 ЦПК України, ст. 392, 1220, 1268, 1241 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/6 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області:

-площею 3,8641 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042936 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033032;

- площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042935 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033031 від 13 квітня 2002 року;

-площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 016400 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ- СМ № 033030, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/6 частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кекинської сільської ради Сумського району Сумської області:

-площею 3,8641 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042936 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033032;

- площею 3,864 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 042935 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 033031 від 13 квітня 2002 року;

-площею 3,864 га. право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-СМ № 016400 від 11 квітня 2002 року та площею 0,1325 га, право на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ- СМ № 033030, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко