РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

29 вересня 2021 року Справа № 414/1140/21 Провадження № 2/414/340/2021

Кремінський районний суд Луганської області в складі головуючого

судді: Акулова Є.М

секретаря судового засідання: Дегтяренко Т. В

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача один Сидоренко В.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кремінської обласної спеціальної школи, Департаменту освіти Луганської обласної державної адміністрації про зобов`язання виконати певні дії та стягнення доплати за роботу у несприятливих умовах праці медичному працівникові закладу освіти,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Кремінського районного суду Луганської області з теперішнім позовом. В обґрунтування зазначила, що з 15.09.2020 року працює ликарем-педіатром спеціальної школи та згідно Постанови КМУ від 03 лютого 2021 року № 67 " Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів освіти" не отримує доплату запроваджену цією постановою медичним працівникам закладів освіти державної форми власності за роботу в несприятливих умовах праці та підвищеного ризиску для здоров"я, в розмірі 20 відсотків посадового окладу, з 01 січня 2021 року, на термін до відміни карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, зокрема п 2 Постанови КМУ від 21.04.2021р. №405, подовжившого дію карантинних заходів з метою запобігання поширенню на території України респіраторної хвороби Ковід-19 до 30 червня 2021 року. А тому просить стягнути з відповідача на її користь "ковідну" доплату за період з січня 2021р. до травня 2021 року в сумі 5660,0 грн та зобов"язати відповідача здійснювати їй щомісячне нарахування та виплату такої доплати до закінчення карантину, судові витрати покласти на відповідача та виплати в розмірі за один місяць допустити до негайного виконання.

В уточненій позовній заяві збільшила вимоги, окрім зазначеного просить стягнути з відповідача один (школи) на її користь "ковідну" доплату за період з червня 2021р. до вересня 2021 року в сумі 4528, 00 грн + 5660,0 грн, загалом= 10188,00 грн та зобов"язати відповідача здійснювати їй таке щомісячне нарахування та виплату на майбутнє, до закінчення карантину.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги.

Представник відповідача один зазначила, що зверталася до відповідача два,- департаменту освіти Луганської обласної державної адміністрації за роз"ясненням щодо фінансування витрат на сплату позивачеві зазначених коштів та не отримала їх. При ухваленні судового рішення на користь позивача, в подальшом, зобов"язалася за рахунок економії заробітної плати в організації здійснити виплати. Заперечувала проти вимоги позивачки щодо зобов"язання здійснити нарахування та виплату на майбутнє.

Представник відповідача два в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву не надав.

Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Не оспорюється сторонами, що позивачка перебуває в трудових відносинах із відповідачем один, з 15.09.2020 року працює ликарем-педіатром Кремінської обласної спеціальної школи, яка в свою чергу підпорядковується Департаменту освіти Луганської обласної державної адміністрації, - співідповідачеві у справі.

Трудові відносини сторін підтверджено даними трудової книжки позивача ( ас 7-8).

Позивачка зверталася письмово до адміністрації навчального закладу за виплатою доплати, встановленої згаданою Постановою КМУ, протеїї звернення було проігнороване ( ас 4).

Згідно приписів ст 55 Конституції України

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч1 ст 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Невиплата заборгованості по заробітній платі (так само, як і всіх належних працівнику сум) при звільненні з вини роботодавця розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Україною Законом від 17.07.1997 закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. При цьому сама по собі відсутність коштів у роботодавця для виплати належних працівникові сум не є підставою для невиконання рішення суду (справа «Баландіна проти України» (заява № 16092/05, рішення від 06.12.2007, «Батрак проти України» (заява № 50740/06, рішення від 18.06.1999, «Білецька проти України» (заява № 25003/06, рішення від 10.12.2009). Аналогічно у справі «Безуглий проти України» Європейським судом з прав людини встановлено порушення ст. 1 Протоколу № 1 у зв`язку з тим, що заявнику не виплачено присуджені національним судом виплати щодо заборгованості по заробітній платі. Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум при звільненні останнього.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року.

Відповідно до Постанови КМУ від 03 лютого 2021 року №67 " Деякі питання оплати праці медичних працівників закладів освіти"

1. Запровадити з 1 січня 2021 р. та до відміни карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, доплати за роботу у несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я медичним працівникам закладів освіти державної і комунальної форми власності в розмірі 20 відсотків посадового окладу, визначеного за тарифними розрядами Єдиної тарифної сітки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 р. № 1298 Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (Офіційний вісник України, 2002 р., № 36, ст. 1699; 2005 р., № 34, ст. 2064).

2. Установити, що доплати, визначені пунктом 1 цієї постанови, здійснюються за рахунок коштів, передбачених на оплату праці працівників відповідного закладу освіти.

14 серпня поточного року офіційно опублікована та набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 855, якою Кабмін продовжив карантин в Україні до 1 жовтня 2021 року.

Таким чином, позивачка, як медичний працівник закладу освіти державної форми власності у зв"язку з виконанням роботи у несприятливих умовах праці та підвищеного ризику для здоров`я, має права на щомісячну доплату, встановлену КМУ в зазначеному розмірі з 01 січня поточного року, проте її жодного місяця не отримувала.

Станом на серпень 2021 року заборгованість перед позивачкою становить 9056,00 грн і не оспорюється сторонами та підлягає стягненню з відповідача один на користь позивача (ас 36).

Щодо вимог зобов"язати відповідача здійснювати їй таке щомісячне нарахування та виплату на майбутнє, до закінчення карантину суд враховує позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, яку неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Суд переконаний, що здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих негативних наслідків у подальшому, оскільки, на час розгляду справи таких не існує.

Отже, в цій частині вимоги позивачки є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки Постановою КМУ прямо зазначені джерела фінансування надбавки, а саме що доплати, визначені пунктом 1 цієї постанови, здійснюються за рахунок коштів, передбачених на оплату праці працівників відповідного закладу освіти, відповідач 2, - Департамент освіти Луганської обласної державної адміністрації, не має відповідати за заявленими вимогами.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, або компенсуються за рахунок держави.

Таким чином, з урахуванням частково задоволення позовних вимог та майнового стану сторони, суд вважає за необхідне віднести витрата за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст.55 Конституції України, ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, ст 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 67 від 03.02.2021 року, ст. 4, 10, 76, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 273, 354,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Кремінської обласної спеціальної школи, Департаменту освіти Луганської обласної державної адміністрації про зобов`язання виконати певні дії та стягнення доплати за роботу у несприятливих умовах праці медичному працівникові закладу освітизадовольнити частково.

Стягнути з Кремінської обласної спеціальної школи,місцезнаходження юридичної особи 92900, вул. Піддубна, 18, м. Кремінна Сєвєродонецький район, Луганська область, , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , - 9056,0 грн (дев"ять тисяч п"ядесят шість грн 00 коп) .

Рішення суду в частині стягнення суми доплати, але не більше ніж за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України, допустити до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Відмовити через необгрунтованість в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Департаменту освіти Луганської обласної державної адміністрації про зобов`язання виконати певні дії та стягнення доплати за роботу у несприятливих умовах праці медичному працівникові закладу освіти.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в тому ж порядку і в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя Є.М. Акулов