РІШЕННЯ

Іменем України

21.09.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові в порядку спрощенго провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи тим, що 14.04.2018 року о 09:20 в м. Львів, по вул. Виговського, 77 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю: автомобіля Mazda (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу Механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в довідці № 584642 про ДТП та в акті огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками. Згідно з Довідкою № 584642 про ДТП та Постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.07.2018 року (справа № 465/2203/18), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 12.1, 13.1 ПДР України.

В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не була, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ .

Потерпіла особа (власник транспортного засобу Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ) звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 10430 від 15.11.2018 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 8 930,07 грн. (вісім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 07 коп.), які МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжним дорученням № 1013935 від 15.11.2018 року.

Відповідно до висновку № 229 з експертного товарознавчого дослідження ТЗ Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), вартість відновлювального ремонту ТЗ Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ) з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових становить 8 930,07 грн. без урахування ПДВ.Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 952,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 993551 від 26.09.2018 року. Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 9882 грн. 07 коп., а також стягнути з нього сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн..

22.07.2020 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просить такий задовольнити; проти постановлення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 14.04.2018 року о 09:20 в м. Львів, по вул. Виговського, 77 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю:автомобіля Mazda (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ). Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу (механічні пошкодження ТЗ зафіксовані в довідці № 584642 про ДТП та актом огляду пошкодженого ТЗ з фотододатками).

Відповідно до постанови Франківсього районного суду міста Львова від 04.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення.

В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ.

Потерпіла особа (власник транспортного засобу Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ) звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до Наказу № 10430 від 15.11.2018 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 8 930,07 грн. (вісім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 07 коп.), які МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1013935 від 15.11.2018 року.

Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Opel (д.р.н. НОМЕР_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.04.2018 року о 09:20 в м. Львів, по вул. Виговського, 77.

Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 952,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 993551 від 26.09.2018 року.

Отже, розмір витрат, пов'язаних з регламентною виплатою МТСБУ за зазначеним вище страховим випадком - 8 930,07 грн. + 952,00 грн. = 9 882,07 грн., де:8 930,07 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідно до Висновку № 229 огляду та дослідження ТЗ Opel (д.р.н. НОМЕР_2 );952,00 грн. - витрати Позивача на послуги по врегулюванню у справі та визначення розміру шкоди. Таким чином, Позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 9 882,07 грн. ( дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 07 коп.).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик i потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування i не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Підпунктом 38.2.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст.599 ЦК України).

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 06 травня 2020 року у справі №330/630/19.

Наявність винних дій відповідача перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що проявляються у порушенні Правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортного засобуOpel (д.р.н. НОМЕР_2 ), а саме ОСОБА_1 14 квітня 2018 року о 09 год. 20 хв. у м. Львові на вул. Виговського, 77, керуючи транспортним засобом «Мазда232» н.з НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що для відшкодування шкоди в порядку регресу наявні правові підстави, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху: не дотримався безпечного інтервалу, здійснив ДТП, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, МТСБУ сплатив потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді особі страхове відшкодування, а тому відповідно до ст.38, 39, 40, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів» має право подати регресний позов, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір покладається на відповідача в силу повного задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2 102 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 9882 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 07 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхововго бюро України 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 грн. судових витрат у виді судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 27 лютого 2021 року.

Суддя Мигаль Г.П.