Справа № 628/2437/19 Провадження №2/628/8/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 р. Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Литвинова А.В.

при секретарі Бабенко О.М.,

представника позивача адвоката Курило М.В.,

представника відповідачки адвоката Маслій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Курило М.І. звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 загальну суму боргу, яка складає 118 800 грн. та судовий збір в сумі 1100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2015 року ОСОБА_1 дала у позику відповідачу ОСОБА_2 , який є її братом, кошти в сумі 110 000 грн. На підтвердження договору позики останній надав ОСОБА_1 розписку. Згідно неї ОСОБА_2 повинен був повернути гроші до 15.07.2018 року, а в разі неповернення зобов`язувався повернути проценти у розмірі 5% суми боргу за кожен рік простроченої суми основного боргу. За вказані гроші відповідачі, які на той час перебували у шлюбі, придбали автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, номерний знак НОМЕР_1 .

Борг до теперішнього часу не повернутий. Таким чином в позові ставиться питання про стягнення, крім основної суми боргу в 110 000 грн., ще 5% = 5500, 110 000 х 3% = 3300 грн., тобто 118 800 грн. (на час подання позову).

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила свої позовні вимоги та додатково повідомила, що гроші передавала відповідачу ОСОБА_2 15.07.2015 р. у своїй квартирі в м. Харкові без участі відповідачки ОСОБА_3 , будь-яких питань з приводу надання грошей у борг вона з останньою особисто не вирішувала. В подальшому 07.03.2019 року вищевказаний автомобіль з власника ОСОБА_2 був перереєстрований на неї.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вищевказаний автомобіль був придбаний за особисті кошти її та її колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Ні про які розписки та отримання ОСОБА_2 коштів у борг від ОСОБА_1 вона не знає, вона кошти в борг не брала, розписок позивачці не писала.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували з 22 серпня 2008 року в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2019 року, яке набрало законної сили 02.07.2019 року, розірвано (а.с.8,9).

В матеріалах справи знаходиться розписка ОСОБА_2 від 15.07.2015 р. про отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 110 000 грн. для купівлі транспортного засобу. Кошти зобов`язується повернути до 15.07.2018 року, в разі їх неповернення зобов`язується сплачувати 5% річних за кожен рік після 15.07.2018 р.(а.с.68)

В липні 2015 року відповідачем ОСОБА_2 був придбаний автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, рік випуску 2014, номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.09.2019 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , 3-я особа ОСОБА_1 про поділ майна подружжя на користь ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя стягнута грошова компенсація Ѕ частини вартості автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, рік випуску 2014, номерний знак НОМЕР_1 , в сумі 58838,40 грн.(а.с.62-65)

Згідно даного рішення на а.с.53 в матеріалах цивільної справи міститься свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, який зареєстрований за ОСОБА_2 17.07.2015 р.

Відповідно до довідки територіального сервісного центру №6346 від 07.05.2019 р. перереєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, рік випуску 2014, номерний знак НОМЕР_1 з попереднього власника ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було здійснено 07.03.2019 р. ТЦС №6341 РСЦ МВС в Харківській області згідно договору купівлі-продажу (а.с.42)

Рішенням суду встановлено, що автомобіль марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, рік випуску 2014, номерний знак НОМЕР_1 був придбаний у період перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі, тобто належить подружжю на праві спільної сумісної власності та ОСОБА_2 здійснив відчуження вказаного автомобіля на користь ОСОБА_1 проти волі ОСОБА_3 , оскільки вона не надавала йому письмової згоди на продаж автомобілю як це вимагають положення ст. 65 СК України.

Згідно рішення суду від 19.09.2019 р. у висновках звітів №017/19 за №030/19 по встановленню середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу автомобіля марки ЗАЗ моделі SENS, колір червоний, рік випуску 2014, номерний знак НОМЕР_1 , наданому оцінювачем ФЛП ОСОБА_5 , середня ринкова вартість даного автомобіля станом на 08.05.2019 р. складає 117 676 грн.

Таким чином, вартість вищевказаного автомобіля на час перереєстрації його у березні 2019 року на ОСОБА_1 у гривневому виразі складала більше ніж сума, яка вказана у розписці ОСОБА_2 від 15.07.2015 р.

Виявляється нелогічним, що ОСОБА_1 спочатку позичила своєму братові гроші на придбання автомобіля, а через майже чотири роки викупила цей автомобіль у нього ж за ще більшу ціну.

При цьому і позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 підтвердили, що отримання грошей на купівлю автомобіля у 2015 році і його відчуження у 2019 році проводилося без присутності відповідачки ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори ( пункт 1 частини другої ст. 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ( частина перша ст. 14 ЦК України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ( частина друга статті 1047 ЦК України).

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником коштів із зобов`язанням їх повернути.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання.

Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем та відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Тлумачення частини 4 статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника).

Таким чином, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року в справі №638/18231/15-ц дійшла висновку, що правовий режим спільної сумісної власності подружжя, винятки з якого прямо встановлені законом, передбачає нероздільність зобов`язання подружжя, що за своїм змістом свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність подружжя за зобов`язаннями, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приходить до висновку, що позивачкою не надано достовірних доказів того, що гроші, які вона позичила своєму братові ОСОБА_2 15.07.2015 року були витрачені в інтересах сім`ї останнього та саме за ці гроші був придбаний вищевказаний автомобіль.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 була обізнана про розписку та не заперечувала проти такої позики.

Весь час шлюбу відповідачка ОСОБА_3 працювала (Довідка Куп`янського відділу поліції на а.с.41), відповідач ОСОБА_2 також працював та мав постійний дохід.

Як зазначено вище, відповідачка не була присутня при отриманні коштів ОСОБА_2 та при продажу автомобіля у 2019 році.

Позовна заява була подана під час розгляду в суді позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3 .

Що стосується позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_2 , то суд також приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення на підставі того, що автомобіль з показань в суді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній передав позивачці в березні 2019 року в рахунок боргу, а на той час його вартість в гривневій оцінці перевищувала суму, отриману їм від ОСОБА_1 в 2015 році.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 81, 368, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 60, 65 СК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі 30 ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 вересня 2021 року.

Головуючий А.В.Литвинов