Справа № 307/3255/21
Провадження № 2/307/870/21
УХВАЛА
про залишення заяви без руху
20 вересня 2021 року м. Тячів
Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, виплату компенсації всіх грошових сум (вихідна допомога, середній заробіток) та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а:
Представник ОСОБА_1 адвокат Підлуський В.Д. від імені позивачки 13 вересня 2021 року пред`явив до Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області позов про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 4 661,81 грн., вихідну допомогу у розмірі 5 000,00 грн.; грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 45 000,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.
Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 і ст. 177 ЦПК України.
Так, до позовної заяви, представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Підлуським В.Д. подано заяву про відстрочення від сплати судового збору, у якому ОСОБА_1 просить відстрочити сплату судового збору на строк до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що позивачка не отримує заробітну плату у розмірі, достатньому для сплати судового збору, так як має заборгованість по заробітній платі та інших виплатах, згідно чинного законодавства України. Також, позивачці необхідно сплачувати комунальні послуги, купляти ліки, так як продовжується пандемія, тобто її майновий стан є незадовільний, оскільки вона була єдиною особою, яка несла витрати щодо утримання сім`ї, а інших осіб у сім`ї із самостійним заробітком немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Тобто, відстрочення сплати судового збору здійснюється на розсуд суду виходячи з майнового стану сторони, яка є єдиною підставою для такого відстрочення.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.
Однак, у підтвердження обставин, зазначених у заяві про відстрочення судового збору позивачка та її представник не долучив жодних доказів про її майновий стан, а наведені у заяві підстави про відстрочення сплати судового збору не можуть вважатися достатніми, оскільки не підтверджують майновий стан позивачки.
Оскільки, відсутні підстави для задоволення заяви позивачки про відстрочення сплати судового збору, так як нею не надано доказів для підтвердження незадовільного майнового стану, позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку з несплатою судового збору.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно п.1) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі зокрема, у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.
Отже, пільги щодо сплати судового збору, передбачені п.1) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачки про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки вказані вимоги не входять до структури заробітної плати.
Відповідно до п. 3) ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Однак, позивачкою у позовній заяві не визначено ціну позову, а навпаки зазначено, що це позов немайнового характеру, хоча заявлено вимогу, у тому числі, про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 45 000,00 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000,00 грн.
Підпунктом 1) пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Ураховуючи наведене, а також вимоги Закону України «Про судовий збір» позивачці ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1950,00 грн., надавши до суду оригінал квитанції.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ураховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, виплату компенсації всіх грошових сум та відшкодування моральної шкоди слід залишити без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 185, 187, 258 - 261 ЦПК України,
п о с т а н о в и л а:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, виплату компенсації всіх грошових сум (вихідна допомога, середній заробіток) та відшкодування моральної шкоди залишити без руху, про що повідомити позивачку та встановити позивачці строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків заяви.
Роз`яснити позивачці, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і їй повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.Р.Сас