У Х В А Л А

29 вересня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Левченко Людмили Гордіївни, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради про скасування та визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 30 травня 1996 року №227

в с т а н о в и в :

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває вищезазначена цивільна справа, у якій позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне нерухоме майно:

- 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 і прилеглих до нього господарських споруд: сарай (позначений в технічному паспорті під літ. Г, Ж), погріб (позначений в технічному паспорті під літ. ПГ (Ж), літня кухня (позначена в технічному паспорті під літ. З);

- в цілому на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1290 га, кадастровий №:07:003:0274;

- в цілому на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0784 га, кадастровий №:07:0036:0273, які набуті в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Вилучити із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2016 (зареєстрованого в реєстрі за №31) та запису в ДРРП про реєстрацію речового права на підставі сказаного Свідоцтва про спадщину, оформлених приватним нотаріусом ЛМНО Левченко Л.Г., щодо засвідчення права власності ОСОБА_4 на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування по смерті ОСОБА_9 відомості про включення до обсягу спадкового майна по смерті ОСОБА_9 літньої кухні (позначеної в технічному паспорті на будинок та у свідоцтві про спадщину під літ.З) та приміщення кладової (комори) площею 9,8 кв.м у будинку АДРЕСА_1 (позначеної в технічному паспорті на будинок під інд. IV).

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 заявила клопотання про залишення даної цивільної справи без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що позов ОСОБА_1 містить ознаки подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, подання завідомо безпідставного позову, що згідно ст. 44 ЦПК України є зловживання процесуальними правами, зокрема, щодо позовної вимоги про вилучення зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2016р. та запису в ДРРП відомостей про літню кухню та приміщення кладової (комори).

Зазначає, що згідно ст. 16. ЦК України не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як вилучення з тексту правочину записів. Способом захисту, передбаченим ст. 16 ЦК України є визнання правочину недійсним.

ОСОБА_1 вже зверталась з позовом до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса ЛМНО Левченко Людмили Гордіївпи про захист права власності шляхом визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2016р. (Справа №466/6779/16-ц),

Підставою для скасування Свідоцтва про право на спадщину за заповітом по справі № 466/6779/16-ц вважала те, що при оформленні оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за заповітом до успадкованої ОСОБА_4 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 було неправомірно включено приміщення кладови площею 9.23 кв.м. та літньої кухні, про що зазначено в Ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 13 липня 2017 року по справі № 466/6779/16-ц

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від від 22 березня 2017 року по справі № 466/6779/16-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса ЛМНО Левченко Людмили Гордіївни про захист права власності шляхом визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2016 року, оформленого приватним нотаріусом ЛМНО Левченко Л. Г. і зареєстрованого у реєстрі за № 31 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 липня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 залишено без змін.

Таким чином, позовна вимога, яка зазначена у Заяві про зменшення позовних вимог до позову по справі 466/10752/15-ц частиною позовної вимоги позову про визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право па спадщину за заповітом від 28.01.2016р. щодо якого вступило у силу Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року по справі № 466/6779/16-ц, а отже є тотожною позову про визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право па спадщину за заповітом від 28.01.2016р.

Отже, позовна вимога про вилучення зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2016р. та запису в ДРРП відомостей про літню кухню та приміщення кладової (комори) містять ознаки подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин та є зловживанням процесуальними правами.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування.

Передумовою вимог щодо скасування свідоцтва про право на спадщину, має бути в обов`язковому порядку неможливість особи оформити спадкові права в досудовому порядку, і така неможливість (порушення права) має бути підтверджена належними та допустимими доказами. У матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, і зокрема відсутня Постанова приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. про відмову у вчиненні нотаріальних дії.

У спадковій справі після смерті ОСОБА_7 , немає заяви позивача ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину, а отже позивач не зверталась до нотаріуса про вчинення нотаріальних дій.

У матеріалах справи наявна не Постанова, а копія листа-відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаревич О.О. про неможливість видачі Свідоцтв про права на спадщину на земельні ділянки, оскільки не подані Державні акти про право власності на земельні ділянки на померлу ОСОБА_7 , проте така відповідь є лише інформуванням, а не відмовою у вчиненні нотаріальних дій, оскільки для відмови особа повинна звернутись для вчинення нотаріальних дій.

Щодо житлового будинку АДРЕСА_1 взагалі немає жодної відмови у вчиненні нотаріальних дії та жодної інформації.

Крім того, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 додала копії Держаних актів про право власності на землю за померлою ОСОБА_7 до позовної заяви даній справі та вищевказані Державні акти про право власності на земельні ділянки були подані ОСОБА_1 при реєстрації у ДРРП за нею права власності на земельні ділянки на підставі Ухвали Шевченківського районного суду від 04 травня 2016р. визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 28 березня 2016 року (це підтверджує Витяг про скасування реєстрації права власності ОСОБА_1 ), що вказує на те, що ОСОБА_10 умисне не подала нотаріусу правовстановлюючі документи, хоча вони були у неї в наявності, і зараз ОСОБА_11 має умови для отримання документів на спадщину у приватного нотаріуса, без звернення до суду.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (Постанова Пленуму Верховного суду України 30.05.2008 № 7).

Спадкоємець не може звернутися до суду за підтвердженням право власності на майно до моменту відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, ця правова позиція вказана у постанові Верховного суду від 16.01.2019 р. у справі № 2-390/2006.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на це вказує ст.392 11К України.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, а відсутність належних та допустимих доказів по справі є підставою для відмови у позові, що вказує на безпідставність позову ОСОБА_1 .

У зв`язку із вищенаведеним просить суд залишити дану позовну заяву без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання, з підстав зазначених у ньому.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 у задоволенні даного клопотання просили відмовити.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд прийшов до висновку, що позивачем подано завідомо безпідставний позов. Викладені у позовній заяві позовні вимоги, а саме: про вилучення зі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2016р. та запису в ДРРП відомостей про літню кухню та приміщення кладової (комори) вже вирішено судом, щодо позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, то позивачем не подано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження своїх позовних вимог, що вказує на завідомо безпідставний позов та свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи вищевикладене та положення п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що подання до суду даного позову суперечить завданню цивільного судочинства і є зловживанням позивачем своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Отже, враховуючи вищевказане та положення ч. 3 ст. 44 ЦПК України суд прийшов до висновку про залишення позову без розгляду.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 44, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 про залишення позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Левченко Людмили Гордіївни, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічної позовної заяви за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради про скасування та визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 30 травня 1996 року №227 без розгляду на підставі ст. 44 ЦПК України задовольнити.

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Левченко Людмили Гордіївни, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , Львівської міської ради про скасування та визнання нечинним рішення Виконавчого комітету Брюховицької селищної ради від 30 травня 1996 року №227 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя: Р. Б. Єзерський