Апеляційне провадження № 22-ц/824/8751/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року м. Київ

Унікальний номер 360/1006/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В.,суддів Вербової І.М., Соколової В.В.,

за участю секретарів судового засідання Ярмак О.В., Яворської А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - Акціонерного товариства "Альфа Банк"

на рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року, ухваленого в приміщенні районного суду під головуванням судді Міланич А.М.,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Бородянський РВДВС) про поділ майна набутого у шлюбі та зняття арешту, який обґрунтовував тим, що 7 травня 1976 року по 24 лютого 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Під час шлюбу в 2005 році за спільні кошти, ними придбано нежитлову будівлю магазину по АДРЕСА_1 ,яка в подальшому за їх спільні кошти була добудована, а в 2008 році зареєстрована на дружину - ОСОБА_2 .

В травні 2017 року йому стало відомо,що Бородянським РВДВС проводиться реалізація зазначеного приміщення на електронних торгах як арештованого майна, переданого в іпотеку.

З підстав ст.60 Сімейного Кодексу України, позивач просив визнати нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 спільним з ОСОБА_2 майно подружжя,визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеного майна та зняти з нього арешт.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від18 вересня 2018 року позов задоволено частково

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, представник АТ "Альфа Банк", який не було залучено та який не приймав участі у справі, подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволені позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що рішення суду першої інстанції, впливає на права, інтереси та обов`язки АТ «Альфа-Банк»,як законного правонаступника АТ «Укрсоцбанк», який укладав з ОСОБА_2 договори кредиту та іпотеки. Проте, звернувшись до суду ,а ні позивач, ні відповідач, явно зловживаючи своїми правами, не повідомили суду, що спірне нерухоме майно є предметом іпотеки.

АТ «Укрсоцбанк» не було залучене до участі у справі та, відповідно, не володіло та не могло володіти інформацією про її розгляд та винесене у справі судове рішення.

Акціонерному товариству «Альфа-Банк» стало відомо про ухвалене судом оскаржуване рішення лише 20.04.2021, коли працівником товариства з метою проведення звернення стягнення на предмет іпотеки було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Номер інформаційної довідки: 253490376 від 20.04.2021 (довідка додається).

На даний час зобов`язання за обома кредитними договорами не виконані та не припинені. Аналогічно не припинена і іпотека. Представник банку в апеляційній скарзі посилається також на те, що кредитний договір відповідачкою ОСОБА_2 укладено під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_1 , проте питання щодо поділу боргів за кредитами, останній не ставить. Зазначає також, що звернення ОСОБА_1 з позовом вже не перша спроба та черговий спосіб уникнення відповідачкою відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань та виведення нерухомого майна з-під обтяження, про що свідчать копії рішень у справі № 360/1992/17.

В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки не повідомили.

Від ОСОБА_1 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представників.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі рішення,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правові відношення.

Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Відповідач, який має невиконані зобов`язання перед кредитором, що забезпечені іпотекою, та її чоловік, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та визнаючи за ним право власності на 1/2 частину нежитлового будинку АДРЕСА_1 як спільного майна набутого в шлюбі суд першої інстанції виходив з презумпції спільного майна подружжя та того, що це нежитлове приміщення під магазин набуто ними та його дружиною відповідачкою у справі ОСОБА_2 під час зареєстрованого шлюбу.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає, оскільки під час розгляду справи судом не з`ясовано всі обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки, у зв`язку з чим, прийнято не вірне по суті рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,28.11.2006 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 401/20/06-М, згідно якого Відповідачу було надано 310 000,00 грн. на поточні потреби.

Виконання зобов`язань за цим Договором було забезпечене іпотекою (Іпотечний договір № 27/1-127 від 30.11.2006).

В якості предмету іпотеки передане нежитлове приміщення загальною площею 196,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.5.1. Іпотечного договору ОСОБА_2 гарантувала, що на предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, а згідно п. 1.5.5. вказано, що предмет іпотеки належить саме ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Крім того, 10.04.2007 між АКБ СР «Укрсоцбанк» та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 401/1/07-М, згідно якого Відповідачу було надано 43 000,00 грн. на поточні потреби.

Виконання зобов`язань за цим Договором також було забезпечене іпотекою (Іпотечний договір № 27/1-150 від 11.04.2007, копія додається).

В якості предмету іпотеки також передане нежитлове приміщення загальною площею 196,5 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.6.1. Іпотечного договору ОСОБА_2 гарантувала, що на предмет іпотеки не існує прав та вимог інших осіб, а згідно п. 1.6.5. вказано, що предмет іпотеки належить саме ОСОБА_2 на праві приватної власності.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФАБАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів З.1., 5.З., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА-БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, «Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників».

03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк». Правонаступником всіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».

Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 2) правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 55 ЦПК України, «У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу».

Підставою участі третіх осіб у справі є їх юридична заінтересованість, яка ґрунтується на матеріально-правових відносинах з однією із сторін даної цивільної справи.

Матеріальною підставою залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є обґрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі. Судове рішення може вплинути на права або обов`язки третьої особи, якщо між цією третьою особою і стороною, на боці якої вона бере участь у справі, існують певні правовідносини (права і обов`язки), які за наслідками вирішення справи можуть змінитися або припинитися, або якщо на підставі рішення суду між стороною і третьою особою виникнуть нові правовідносини (права і обов`язки).

Численна судова практика націлює на те, що, при розгляді спорів вказаної категорії як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, до участі у справі повинні бути залучені заставодержателі та/аб іпотекодержателі майна, яке підлягає поділу.

Такий правовий висновок зазначено, зокрема, в постанові ВС від 11.09.2019 у справі № 2-1905/1/2010, де вказано, що ухвалення рішення, яке стосується зміни власника іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь іпотекодержателя рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та впливає на можливість виконання цього рішення.

Щодо порушення прав іпотекодержателя у подібних правовідносинах вказував Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-2513св16 та Верховний Суд у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 61-20786св18.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог та розглянув справу без залучення та участі АТ "Альфа Банк", а вирішивши питання про визнання за позивачем право власності на Ѕ частину нежитлової будівлі магазину, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що суттєво вплинуло на права, інтереси та обов`язки АТ «Альфа-Банк», як законного правонаступника за договором кредиту та договором іпотеки.

Позивач та відповідач явно зловживаючи своїми правами, не повідомили суду, що спірне нерухоме майно є предметом іпотеки

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції неможливо визнати законним та обгрунтованим і воно підлягає скасуванню та ухваленню по справі нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Згідно ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є,зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи,які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А НО В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Альфа Банк" задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 18 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 , Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про поділ майна набутого у шлюбі та зняття арешту.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: