РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/99/18

Провадження №2/568/163/21

14 вересня 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спадковому майні, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спадковому майні, -

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на частину земельних ділянок, які знаходяться в с.Засув Радивилівського району Рівненської області. Земельні ділянки, що входять до складу спадщини, належать на праві спільної сумісної власності померлому ОСОБА_3 та його сестрі ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтв про право власності. На праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 на ОСОБА_2 належать земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,2048 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:019:0199), земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер :02:001:0038), земельна ділянка площею 0,3952 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0039). Після смерті чоловіка позивач звернулася до Радивилівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки у спадковому майні не виділена частка померлого ОСОБА_3 . Така обставина зумовлює звернення до суду з цим позовом, адже для оформлення спадкових прав позивачу необхідно визначити частку померлого ОСОБА_3 , як співвласника вищевказаної земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4657658, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно зареєстровано на праві приватної спільної від 10.06.2013, є співласниками земельної ділянки площею 0,2048 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:019:0199). (а.с.6-7)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4630479, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно зареєстровано на праві приватної спільної від 10.06.2013, є співласниками земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) (кадастровий номер :02:001:0038). (а.с.8-9)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4644653, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно зареєстровано на праві приватної спільної від 10.06.2013, є співласниками земельної ділянки площею 0,3952 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0039). (а.с.10-11)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 22.08.2016 року виконавчим комітетом Крупецької сільської ради Радивилівського району Рівненської області). (а.с.4). Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому частини земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем після його смерті є дружина ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про одруження (серія НОМЕР_2 від 07 лютого 1971 року).

Однак, постановою державного нотаріуса Радивилівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельних ділянок, розташованих в с.Засув Радивилівського району Рівненської області. Підставою для відмови у вчиненні вищевказаної нотаріальної дії нотаріус зазначає ту обставину, що земельні ділянки належать на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Частка спадкодавця в праві власності на вищевказані земельні ділянки не визначена, що зумовлює неможливість встановлення складу спадкового майна.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно частини третьої статті 79 ЗУ України та частини третьої статті 373 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку поширюється на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту, і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визначивши, що розмір частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки становила Ѕ частину.

Чинним законодавством передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч. 3 ст. 372 ЦК України).

Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно необхідно припинити.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 392, 1217, 1223, 1234, 1236, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 7, 10, 12, 13, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спадковому майні - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2048 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:019:0199), земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер :02:001:0038), земельну ділянку площею 0,3952 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0039), які розташовані в с.Засув Радивилівського району Рівненської області, становила Ѕ частину.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2048 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:019:0199), земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (кадастровий номер :02:001:0038), земельну ділянку площею 0,3952 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :02:001:0039), які розташовані в с.Засув Радивилівського району Рівненської області.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНКОПП НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКОПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Троцюк