ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/853/21Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/912/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 331060000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Хома М. В.,

за участю секретаря - Костів Х.Ю.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Книша Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №596/853/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Книша Романа Васильовича на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року про залишення заяви без розгляду, ухвалену суддею Лисюк І.О., повний текст якої складений 01 липня 2021 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Книш Роман Васильович звернувся в суд із заявою, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки колгоспника за №628 від 03 листопада 1966 року, яка виписана на прізвище ОСОБА_1 (а.с. 1).

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначив, що 03 січня 1966 року йому була виписана трудова книжка колгоспника за №628. У трудовій книжці допущена помилка у написанні його прізвища, а саме, прізвище зазначено " ОСОБА_1 ", замість правильно " ОСОБА_1 ". У зв`язку з тим, що у його трудовій книжці записано прізвище з помилкою, йому не зараховано роки трудового стажу з 1964 по 1968 рік. Через зазначену помилку і написанні його прізвища йому не можуть зробити перерахунок пенсії.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Книш Роман Васильович, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право подати позов на загальних підставах (а.с. 31-32).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Книш Роман Васильович просить скасувати ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона є незаконною, оскільки, суд неповно з`ясував обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи (а.с. 34).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Книш Р.В. вказав, що в даному випадку не збігається прізвище, яке записане у трудовій книжці з паспортом. У трудовій записано прізвище " ОСОБА_1 ", а у паспорті " ОСОБА_1 ", і тому вважає, що у судовому порядку слід встановлювати факт належності трудової книжки ОСОБА_1 , адже, це одна причина, що йому відмовили у перерахунку пенсії і тут відсутній спір про право на пенсію, так як останній її вже отримує. Також вказує, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа породжує виникнення суб`єктивного права у ОСОБА_1 на перерахунок пенсії.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області своїм правом на відзив не скористався.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Книш Р.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ГУ ПФУ в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, про що свідчать довідка про направлення судової повістки на електронну пошту заінтересованої особи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Книша Р.В., ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погодитися не може, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у 1966 році була видана трудова книжка колгоспника за № НОМЕР_1 , де прізвище не збігається з прізвищем зазначеним у паспорті громадянина України, а саме в трудовій книжці записано " ОСОБА_1 ", а правильно " ОСОБА_1 ".

У поданій суду заяві про встановлення факту належності трудової книжки колгоспника заявник зазначає, що встановлення такого факту має значення для перерахунку пенсії.

В повідомленні Управління обслуговування громадян Гусятинського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Тернопільській області №477/03-05 від 28 травня 2020 року вказано, що відповідно до довідок № 365, 366, 367 від 05 березня 2020 року, виданих ОСОБА_1 . Гусятинським трудовим архівом про період роботи у колгоспі ім. І. Франка за 1964-1968, 1976 роки, виявлено розбіжність в прізвищі та по батькові. Отже, у зв`язку з вищевказаним повідомили про неможливість зарахування до стажу періоду роботи у колгоспі ім. І. Франка 1964-1968, 1976 роки (а.с. 24).

Отже, в даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документа породжує виникнення суб`єктивного права у ОСОБА_1 на перерахунок пенсії, яку він вже отримує, а тому відсутній спір про право.

При цьому, само по собі посилання заінтересованої особи на існування між ним та заявником спору про право не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору та бути підставою для застосування наслідків, передбачених частиною шостою статті 294 ЦПК України.

Крім цього, в оскаржуваній ухвалі, суд помилково послався на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18), оскільки, дана постанова не стосується даних правовідносин, зокрема порушення права на захист під час розгляду кримінальної справи.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Книша Романа Васильовича слід задовольнити, а ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року про залишення заяви без розгляду - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи те, що заява по суті не вирішена, тому питання розподілу судового збору є передчасним.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Книша Романа Васильовича - задовольнити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2021 року про залишення заяви без розгляду - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді