ЄУН №389/3025/20
Провадження №2/389/663/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м.Знам`янка

Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Берневек О.А.

представника позивача Бовконюка С.А.

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності,

В С Т А Н О В И В :

26.10.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором кредиту в сумі 5 696 019,88 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього стягнуто 5 697 839,88 грн. Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили. 27.09.2010 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №2-54/10 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 5 697 839,88 грн.

10.10.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги за кредитним договором №МБИ1-08/22 від 06.05.2008, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , тобто тим самим кредитним договором, заборгованість за яким стягнуто з ОСОБА_2 рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 у справі №2-54/10 стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-54/10 від 27.09.2010, виданого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 5 697 839,88 грн. з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» замінено на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс». Таким чином позивач є правонаступником всіх прав первісного кредитора за вищевказаним кредитним договором.

Постановою приватного виконавця від 08.04.2020 було відкрито виконавче провадження №61758467 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» боргу в сумі 5 697 839,88 грн., однак під час проведення виконавчих дій було встановлено, що кошти чи рухоме майно, на яке може бути звернено стягнення у ОСОБА_2 відсутні.

Разом з тим, ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належало рухоме майно, а саме 88/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 737,9 кв.м.(разом з підвалом 878,4кв.м.), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Проте 27.01.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу зазначеного майна.

На підставі рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради від 11.11.2011 №656 вказаному об`єкту нерухомості присвоєно окрему адресу - АДРЕСА_1 та вирішено видати ОСОБА_3 свідоцтво №393 від 17.11.2011 про право приватної власності на цілу частину нежитлової будівлі - торгового центру по АДРЕСА_1 .

Після цього ОСОБА_3 здійснила реконструкцію об`єкта нерухомості, а саме здійснила будівництво прибудови до нежитлової будівлі - торгового центру, внаслідок чого загальна площа збільшилася до 1069,4 кв.м. В подальшому ОСОБА_3 повторно здійснила реконструкцію нежитлових приміщень другого поверху торговельного центру під дві житлові квартири та реконструкцію приміщень третього мансардного поверху під одну житлову квартиру та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) загальною площею 514,2 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_2 ) загальною площею 197 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_3 ) загальною площею 280,3 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_4 ) загальною площею 77,9 кв.м.

Таким чином після укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу від 27.01.2011 остання п`ять разів перереєструвала право власності та отримала 5 нових правовстановлюючих документів на це майно.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 вищевказаний договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлового приміщення від 27.01.2011, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано недійсним.

З огляду на викладене позивач вважає, що ОСОБА_3 придбала майно за договором купівлі-продажу, який визнано недійсним за рішенням суду, відтак вона не набула право власності на це майно та подальші правочини щодо майна не створюють правових наслідків, тому свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно слід визнати недійсними та припинити право власності останньої.

Просив визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно №393 на нежитлову будівлю - торговий центр, свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлову будівлю) № НОМЕР_1 загальною площею 514,2 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 3) № НОМЕР_2 загальною площею 197 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 2) № НОМЕР_3 загальною площею 280,3 кв.м., свідоцтво про право власності на нерухоме майно (квартиру 1) № НОМЕР_4 загальною площею 77,9 кв.м. та скасувати запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежитлову будівлю загальною площею 878,4кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні у зв`язку з необґрунтованістю. Крім того, надали заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що правочини вчинено у 2014 році, тому саме з цієї дати слід рахувати строк звернення до суду, оскільки відповідно до вимог ст. 262 ЦК при заміні сторін у зобов`язанні не змінюється порядок обчислення та перебігу позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.05.2008 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит`та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №МБИ1-08/22 та додаткові угоди до нього, за умовами якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в іноземній валюті в сумі 369000 доларів США з оплатою по процентній ставці 17 % річних з остаточним поверненням до 14.05.2018.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.09.2010 у справі №2-54/10 позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором кредиту в сумі 5696019,88 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього стягнуто 5697839,88 грн.

На виконання даного рішення Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист №2-54/10 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 5697839,88 грн.

27.01.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 737,9 кв.м.(разом з підвалом 878,4кв.м.), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 11.11.2011 №656 об`єкту нерухомості - 88/100 часткам нежитлової будівлі - торгового центру загальною площею 737,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 згідно з договором купівлі-продажу від 27.01.2011, присвоєно окрему адресу - АДРЕСА_1 . Пунктом 2 зазначеного рішення вирішено Знам`янському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації» видати ОСОБА_3 свідоцтво про право приватної власності як на цілу частину нежитлової будівлі - торговий центр загальною площею 737,9 кв.м. по АДРЕСА_1 замість договору купівлі-продажу частки нежитлової будівлі - торгового центру від 27.01.2011, №82.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 рішення Знам`янського міськрайонного суду від 05.06.2014 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений 27.01.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Знамняського міського нотаріального округу Цибульською Л.М.

17.11.2011 ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 на нежитлову будівлю - торговий центр за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 878,4 кв.м. (замість договору купівлі-продажу від 27.01.2011, №82).

20.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29774017, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 77,9 кв.м.

25.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29969708, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 197 кв.м.

25.11.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29967629, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_7 загальною площею 208,3 кв.м.

06.12.2014 реєстраційною службою Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Янко А.А. видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 30577091, на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 514,2 кв.м.

10.10.2019 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, зокрема прав вимоги за кредитним договором №МБИ1-08/22 від 06.05.2008, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 .

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 у виконавчому провадженні №59957386 з примусового виконання виконавчого листа №2-54/10 від 27.09.2010, виданого Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 5697839,88 грн. замінено стягувача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс».

08.04.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» боргу в сумі 5697839,88 грн.

Як встановлено під час розгляду справи рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13.11.2014 рішення Знам`янського міськрайонного суду від 05.06.2014 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений 27.01.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином в силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу 88/100 часток нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , укладений 27.01.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Цибульською Л.М. не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК україни недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Положенням частини першої статті 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну нежитлову будівлю - торговий центр на підставі договору купівлі-продажу, який в судовому порядку визнано недійсним, тому з моменту його вчинення даний правочин не створює для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 юридичних наслідків таких як відчуження чи набуття у власність відповідно.

При цьому судом також враховується, що ОСОБА_3 , яка є рідною донькою ОСОБА_2 , у 2014 році будучи обізнаною про стягнення з ОСОБА_2 боргу, отримала оспорювані свідоцтва про право власності на новостворені об`єкти нерухомого майна відразу після винесення судом апеляційної інстанції рішення про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок, що «однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що видані ОСОБА_3 17.11.2011 свідоцтво про право власності на нерухоме майно №393 на нежитлову будівлю - торговий центр за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 878,4 кв.м. (замість договору купівлі-продажу від 27.01.2011, №82), 20.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29774017, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 77,9 кв.м., 25.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29969708, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6 загальною площею 197 кв.м., 25.11.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29967629, на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_7 загальною площею 208,3 кв.м. та 06.12.2014 свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 30577091, на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 514,2 кв.м. є недійсними з моменту їх вчинення.

Вирішуючи заяву відповідача та її представника про застосування позовної давності до вимог позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з приписами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість цивільних відносин.

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості у судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України).

Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього (пункт 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14).

Таким чином, підставами для відмови в позові у зв`язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Тобто після укладення 10.10.2019 первісним і новим кредиторами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, для ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 березня 2019 року в справі № 569/12619/15-ц (провадження № 61-1340св18).

Як встановлено судом, свідоцтва про право власності на нерухоме майно видані ОСОБА_3 17.11.2011, 20.11.2014, 25.11.2014 та 06.12.2014. Натомість до суду новий кредитор звернувся лише 26.10.2020, тобто з пропуском строку звернення до суду з вимогами про визнання недійсними зазначених свідоцтв, про наслідки застосування якого заявили відповідач та її представник. Клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності представником позивача як у позовній заяві, так і під час судового розгляду заявлено не було.

Доводи представника позивача про те, що про порушення своїх прав ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» дізналося лише після відкриття виконавчого провадження та отримання інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.10.2020, у якій відображено зміни об`єкта нерухомості після його продажу на підставі недійсного договору не заслуговують на увагу, оскільки заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду з вимогами до відповідачів про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності, тому з вказаних підстав у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою .

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2021 відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги з адвокатом Майданюком С.І., до якого додано додаток від 20.05.2021, детальний опис робіт (наданих послуг) та квитанція про сплату за виконані роботи в сумі 10500 грн.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, тому витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 10500 грн. слід стягнути з позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 203, 213, 215, 262 ЦК України, ст.ст.82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання свідоцтв про право власності недійсними та припинення права власності - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору віднести на його рахунок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» на користь ОСОБА_3 сплачені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», місцезнаходження: вул.Січових Стрільців,77, м.Київ, 04050, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39692262.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повне рішення суду складено 13 серпня 2021 року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко