Житомирський апеляційний суд
Справа №278/926/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 82 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/926/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» про захист прав споживачів

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (далі - ТзОВ «УБКІ»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» (ТзОВ «ФК «Конкорд»). Просять зобов`язати відповідачів внести інформацію в реєстр кредитних історій ОСОБА_1 про закриття споживчого кредитного договору від 24 вересня 2015 року №864184786 внаслідок його повного погашення. Позову заяву обґрунтовували тим, що 24 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений договір №864184786 про надання грошових коштів у сумі 3 210 грн. у позику строком на 30 днів. 26 листопада 2015 року між сторонами укладена додаткова угода про реструктуризацію заборгованості, відповідно до умов якої ОСОБА_1 надана розстрочка у погашенні заборгованості в сумі 8 313,90 грн. на 75 днів. У зв`язку зі скрутним фінансовим станом позичальник заборгованість вчасно не погасив. Станом на 18 листопада 2019 року заборгованість за вказаним договором становила 13 999,76 грн., що підтверджуються роздруківкою з особистого кабінету на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Ця заборгованість була ним погашена через особистий кабінет в повному обсязі, але в реєстрі кредитних історій відносно нього міститься інформація про наявну заборгованість. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з листом до ТзОВ «УБКІ» про виключення з його кредитної історії відомостей про наявну в нього заборгованість перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Листом від 11 лютого 2020 року №233 ТзОВ «УБКІ» відмовило у задоволенні вказаної вимоги в зв`язку з відсутністю довідки про погашення заборгованості та закриття договору від нового кредитора. За таких обставин, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду для вирішення спору та захисту його прав у судовому порядку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2020 року в задоволенні позову до відповідачів відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що ОСОБА_1 жодних повідомлень згідно з частиною другою ст.516 ЦК України про заміну кредитора у зобов`язанні не надходило. Позичальником зобов`язання за договором виконано перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в повному обсязі та не заперечується останнім, а тому висновки суду про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження припинення зобов`язань є помилковими. Також є помилковими висновки суду першої інстанції щодо недоведеності порушення прав позивача ТзОВ «УБКІ».

ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» 30 жовтня 2020 року через пошту подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі без додержання строку, встановленого Житомирським апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Так, в ухвалі про відкриття провадження у справі від 31 серпня 2020 року встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с.131 т.1). Копію ухвали про відкриття провадження у справі та апеляційну скаргу ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» отримало 18 вересня 2020 року (а.с.141 т.1). Клопотання про продовження процесуального строку не заявлено. За таких обставин, відзив на апеляційну скаргу належить повернути заявнику без розгляду.

ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 12 січня 2021 року через пошту подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі без додержання строку, встановленого Житомирським апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та апеляційну скаргу ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» отримало 26 листопада 2020 року (а.с.191 т.1). В ухвалі про відкриття провадження у справі від 31 серпня 2020 року встановлено строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Клопотання про продовження процесуального строку не заявлено. За таких обставин, відзив на апеляційну скаргу також належить повернути заявнику без розгляду.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (частина третя ст.360 ЦПК України).

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник ТзОВ «УБКІ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Пояснила, що відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні позову. Необхідною умовою для внесення змін до кредитної історії позивача є отримання бюро інформації про припинення кредитного правочину, що підтверджена належними доказами. Таким доказом, враховуючи доводи позивача про погашення ним заборгованості, може бути відповідна довідка, про що було повідомлено позивача. Доказів про надання ТзОВ «УБКІ» такої довідки або інших підтверджуючих припинення зобов`язання позивача доказів матеріали справи не містять.

ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» просить розглянути справу без участі його представників на підставі матеріалів справи (а.с.36 т.2).

ТзОВ «Фінансова компанія «Конкорд» судові повістки неодноразово надсилалися за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Такі повістки поштою поверталися із грифами «вибули», «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.140,149-164,175-176,206,208-213 т.1, а.с.16-18 т.2). Відповідач, інші зареєстроване місцезнаходження якого невідоме, надалі також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.205 т.1, а.с.1,40 т.2). За положеннями частини одинадцятої ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТзОВ «ФК «Конкорд», суд першої інстанції виходив із того, що вони не наділені повноваженнями на збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію, а тому є неналежними відповідачами. Збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію, належить виключно до діяльності бюро кредитних історій. Для внесення бюро змін до кредитної історії позивача необхідною умовою є отримання ним інформації про припинення кредитного правочину, підтвердженого належними доказами. Таким доказом може бути, зокрема, довідка про погашення ОСОБА_1 заборгованості у повному обсязі. Доказів про надання бюро такої довідки матеріали справи не містять. Із огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача відповідачем ТзОВ «Українське бюро кредитних історій».

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частинами шостою, одинадцятою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язанні з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

На підставі частини першої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронну комерцію» права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України «Про захист прав споживачів». Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 24 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладений договір №864184786, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальникові грошові кошти в позику в сумі 3 210 грн., а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надавалася строком на 30 днів (п.1.2 цього договору). Нарахування процентів за користування позикою проводилося за наступними умовами: 1,92% від суми позики за перший день користування позикою, але не менше ніж 40 грн.; 1,92% від суми позики за кожний день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку, зазначеного в п.1.5 цього договору. Тобто, у випадку повернення суми позики та сплати процентів за користування позикою протягом трьох днів після закінчення строку, визначеному в п.1.2 цього договору, нарахування відсотків у зазначений строк не проводиться, в іншому випадку, відсотки нараховуються відповідно до умов п.1.4 цього договору; 3% від суми несвоєчасно повернутої позики за кожний день користування позикою понад строк, зазначений у п.1.2 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань з цим договором. За графіком розрахунків - термін платежу 24 жовтня 2015 року, до сплати 5 058,96 грн (а.с.9-10 т.1).

26 листопада 2015 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладена додаткова угода про реструктуризацію заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору та зверненням позичальника, за умовами якої позикодавець надав ОСОБА_1 розстрочку в погашенні заборгованості, що утворилася на дату укладення додаткової угоди, в сумі 8 313,90 грн. на 75 днів (а.с.11 т.1).

Станом на 18 листопада 2019 року заборгованість за договором становила 13 999,76 грн., що підтверджувалося роздруківкою з особистого кабінету на сайті ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 18 листопада 2019 року (а.с.19, а також роздруківка скріншоту екрану комп`ютера за 18 листопада 2019 року, що приєднані до листа адвоката Ковальової Н.М. від 18 серпня 2021 року).

Дана заборгованість погашена ОСОБА_1 через особистий кабінет в повному обсязі згідно з квитанцією від 18 листопада 2019 року №621424826 (а.с.16). Кошти були сплачені ОСОБА_1 на рахунок ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Листом від 29 листопада 2019 року позивач звернувся до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з проханням надати довідку про погашення ним заборгованості за договором та закриття договору, а також надіслати інформацію про закриття договору внаслідок його погашення до ТзОВ «УБКІ» для відображення її у реєстрі кредитних історій (а.с.17-18).

Листом від 25 грудня 2019 року ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відмовило позивачу в наданні інформації, пославшись на те, що станом на 31 грудня 2015 року право вимоги щодо погашення заборгованості перейшло та належить ТзОВ «Конкорд» (а.с.20).

Позивач, посилаючись на те, що повністю погасив заборгованість перед ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та на сайті останнього вказано, що всі кошти в повному обсязі одержано новим кредитором, звернувся листом від 22 січня 2020 року до ТзОВ «Фінансова компанія «Конкорд» з проханням надати довідку про погашення заборгованості та закриття договору, а також надіслати інформацію про закриття договору внаслідок його погашення до ТзОВ «УБКІ» для відображення її в реєстрі кредитних історій (а.с.21 т.1).

Відповідно до ксерокопії договору факторингу №02/11, укладеного 02 листопада 2015 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іксора-інвестлайн» (фактор), клієнт зобов`язався передати у власність фактору, а фактор - прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.83-86 т.1). За актом приймання-передачі документації, що є додатком до договору факторингу, під порядковим номером 375 зазначений кредитний договір від 24 вересня 2015 року №86418478, загальна заборгованість - 11 684,40 грн.: ціна купівлі - 481,50 грн.

Також матеріалами справи доводиться, що за ксерокопією договору факторингу від 10 серпня 2016 року №10-08, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд» (фактор, новий кредитор) та ТзОВ «Іксора-інвестлайн» (клієнт або первісний кредитор), клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимог, а фактор зобов`язується їх прийняти та надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором(а.с.87-93 т.1). Із реєстру прав вимог №1 від 10 серпня 2016 року вбачається, що за порядковим номером 526 зазначається кредитний договір від 24 вересня 2015 року №86418478, загальна заборгованість - 11 684,40 грн.

Із ксерокопії протоколу загальних зборів учасників ТзОВ «Іксора-інвестлайн» від 06 вересня 2018 року №06/09 слідує, що змінено найменування товариства на нове - Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (а.с.96 т.1).

Платіжним дорученням від 27 листопада 2019 року №656770885 ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ТзОВ «Таліон плюс» 13 999,76 грн (а.с.94 т.1). Призначення платежу - перерахування грошових коштів, отриманих від боржників, до договору факторингу від 02 листопада 2015 року №02/11. Лише платіжним дорученням від 08 липня 2020 року №694 ТзОВ «Таліон плюс» перерахувало ТзОВ «ФК «Конкорд» 14 755,76 грн (а.с.95). Призначення платежу - перерахування грошових коштів, отриманих від боржників, згідно з п.5.1.3 договору факторингу від 10 серпня 2016 року №10-08.

Лист позивача від 22 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Конкорд» взагалі залишило без належного реагування та відповіді.

Заявою від 30 січня 2020 року позивач також звертався до ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» з проханням вилучити з його кредитної історії відомості про наявність у нього заборгованості в сумі 14 755,76 грн (а.с.22-23 т.1). При зверненні надав докази того, що заборгованість погасив та наголосив на тому, що його звернення до ТзОВ «ФК «Конкорд» про надання довідки про погашення заборгованості залишено без відповіді.

Листом від 11 лютого 2020 року №233 ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» надало позивачу відповідь, що для перевірки інформації необхідно прислати оригінал довідки про погашення заборгованості та закриття договору (або нотаріально завірену копію) від нового кредитора (а.с.24 т.1).

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро кредитних історій - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач бюро - юридична або фізична особа-суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особі, яка уклала кредитний правочин або щодо якої формується кредитна історія.

Кредитна історія містить, зокрема, таку інформацію: відомості про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: а) відомості про кредитний правочин та зміни до нього (номер і дата укладення правочину, сторони, вид правочину); б) сума зобов`язання за укладеним кредитним правочином; в) вид валюти зобов`язання; г) строк і порядок виконання кредитного правочину; ґ) відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином; д) дата виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір і стадія погашення; е) відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо); є) відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання (за змістом п.2 частини першої ст.7 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій»).

Згідно з частиною п`ятою ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» суб`єкт кредитних історій має право звернутися до Бюро з письмовою заявою у разі незгоди з інформацією, що складає його кредитну історію, за винятком інформації про кредитний бал. Заява має включати коментар обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується.

Частина шоста ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» передбачає наступний алгоритм дій. Бюро при отриманні заяви від суб`єкта кредитних історій зобов`язане на час перевірки інформації позначити кредитну історію такого суб`єкта кредитної історії відповідною позначкою та протягом п`яти робочих днів з дня отримання заяви звернутися до користувача, який надав інформацію, що заперечується, про її підтвердження або зміну.

Відповідно до частини сьомої, восьмої та дев`ятої ст.13 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро залишає кредитну історію суб`єкта кредитної історії без змін та знімає з кредитної історії позначку у разі підтвердження користувачем інформації, що заперечується. У цьому випадку суб`єкт кредитної історії має право на включення до своєї кредитної історії коментарю обсягом не більше ніж 100 слів щодо інформації, що заперечується, а бюро зобов`язане долучити цей коментар до його кредитної історії.

Бюро вносить зміни до інформації, що міститься у кредитній історії суб`єкта кредитної історії, та знімає з кредитної історії позначку у разі зміни користувачем інформації, що заперечувалася суб`єктом кредитної історії.

Бюро вилучає з кредитної історії суб`єкта кредитної історії інформацію, що заперечується суб`єктом кредитної історії, а також знімає відповідну позначку, якщо користувач, який надав цю інформацію, у п`ятнадцятиденний термін з моменту звернення до нього бюро не надав відповіді.

Разом із тим, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, належними чи допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи, не спростована інформація про те, що обґрунтована заборгованість позивача за договором від 24 вересня 2015 року, який він уклав із ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога», на час погашення її ОСОБА_1 не перевищувала 13 999,76 грн. ОСОБА_1 виконав свій обов`язок щодо погашення заборгованості в сумі 13 999,76 грн. перед первісним кредитором, перерахувавши 18 листопад 2019 року відповідну суму на рахунок ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В силу положень частини другої ст.517 ЦК України ОСОБА_1 мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання йому доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Водночас, частина друга ст.516 ЦК України передбачає, що якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Іншого умовами договору не передбачено. У цьому разі виконання ОСОБА_1 свого обов`язку ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісному кредиторові) є належним виконанням.

Разом із тим, у даному випадку первісний кредитор відмовив позивачу в наданні інформації, пославшись на відступлення права вимоги. Кінцевий же кредитор - ТзОВ «ФК «Конкорд» взагалі проігнорував звернення позивача про надання довідки щодо погашення заборгованості та закриття кредитного договору. Без такої довідки ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» відмовилося коригувати договір у позасудовому порядку. Відмова порушує права позивача, який заборгованість погасив, але захистити порушене право інакше як у судовому порядку не може, що впливає на його ділову репутацію. Про це йдеться й у листі ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» від 06 квітня 2021 року №805 - коригування договору може мати місце на підставі довідки про закриття кредитного договору від кінцевого кредитора чи за наявності судового рішення, у якому суд зобов`яже бюро видалити інформацію за вказаним договором (а.с.26 т.2). Належним способом захисту в даному випадку слід вважати внесення інформації в реєстр кредитних історій ОСОБА_1 про закриття споживчого кредитного договору внаслідок його повного погашення, що й просить ОСОБА_1 у позовній заяві. Чинним законодавством повноваження щодо збору, зберігання та використання інформації, яка складає кредитну історію, покладені на відповідача ТзОВ «Українське бюро кредитних історій». Проте, ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» не вчиняє таких дій, хоча первісний кредитор є його партнером та товариство (бюро) не було обмежено у праві звернутися до ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за підтвердженням інформації щодо погашення позивачем заборгованості, якщо кінцевий кредитор не є його партнером та ігнорує надання інформації.

Отже, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову до відповідача ТзОВ «Українське бюро кредитних історій» та ухвалює у цій частині нове судове рішення, яким вимоги задовольняє, що відповідає положенням ст.376 ЦПК України, оскільки у цій частині має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що інші відповідачі не уповноважені вести кредитну історію, то на них не можуть бути покладенні зобов`язання з приводу збирання, оброблення, зберігання, захисту використання інформації, яка складає кредитну історію позивача, а тому рішення в частині відмовити у задоволенні позову відносно інших відповідачів ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та апеляційним судом залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» внести інформацію в реєстр кредитних історій ОСОБА_1 про закриття споживчого кредитного договору від 24 вересня 2015 року №864184786 внаслідок його повного погашення.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: