Провадження № 2/161/2992/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 серпня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин. ОСОБА_1 06.12.2019 завдав ОСОБА_2 тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» в період з 07.12.2019 по 11.12.2019 у нейрохірургічному відділенні. Вартість лікування останнього склала 1772,00 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача матеріальну шкоду за лікування ОСОБА_2 у сумі 1772,00 грн.

Ухвалою судді від 11 червня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк не надходило.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як визначено у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явилася в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2021 в кримінальній справі № 161/3312/20, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт строком 150 годин. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат пов`язаних із наданням правової допомоги - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 в користь потерпілого ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4259,30 (чотири тисячі двісті п`ятдесят дев`ять гривень тридцять копійок) гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та витрати пов`язані із наданням правової допомоги в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень. Вказаний вирок набрав законної сили (а.с.04-05).

Вищевказаним вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 06.12.2019, близько 22:00 год., перебуваючи поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність та небезпеку своїх дій, умисно наніс два удари кулаком правої руки в ділянку правого ока потерпілого ОСОБА_2 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, підшкірної гематоми навколо правого ока. Згідно висновку судово-медичного експерта № 944 від 13.12.2019 за ступенем тяжкості струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його лікування необхідний час більше шести діб, підшкірна гематома навколо правого ока відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вищенаведене свідчить про доведеність наявності причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями ОСОБА_1 та фактом завдання потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, за наслідком яких останній проходив лікування у КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади».

Пунктом 7 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, який затверджений постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545, та ст.1206 ЦК України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно п. 4 Порядку передбачено, що стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину па стаціонарному лікування визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

З довідки КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» від 08.06.2021 № 1803/2.8.21 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні в КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» у нейрохірургічному відділенні в період з 07.12.2019 по 11.12.2019 (з розрахунку: 4 дні лікування вартістю 1 дня лікування 443 гривні (а.с.07).

Таким чином, витрачені закладом охорони здоров`я кошти на лікування потерпілого ОСОБА_2 підлягають стягненню в повному обсязі із ОСОБА_1 .

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади», як юридична особа, при зверненні до суду з позовом майнового характеру повинна була б сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як це передбачено пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Однак, у даній категорії справи позивач, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 77-81, 141, 247, 263-268, 280, 354 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» матеріальну шкоду за лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 1772 (одна тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Комунальне підприємство «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» (місце знаходження: пр-т. Відродження, 13, м. Луцьк; );

Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта