Справа № 347/958/21
Провадження № 2/347/457/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Драч Д.С.,

за участі секретаря Борисової О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Косів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Космацька сільська рада ОТГ про позбавлення права на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

в с т а н о в и в :

25.05.2021 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Космацька сільська рада ОТГ про позбавлення права на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Позивач мотивує свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 235 від 26.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Кабин А.Р., їй належить господарство, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не проживає у вказаному житловому будинку з квітня 2020 року. Згідно із рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 року у справі №347/1389/20 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Тому позивач вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування належним їй житловим будинком, оскільки він, будучи колишнім чоловіком її доньки, фактично не проживає в спірному будинку понад рік, а також - слід зняти останнього з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернулась до суду з заявою із проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Боднарук В.В. в судове засідання не з`явилися, від останнього до суду від надійшла заява із проханням розглядати справу у відсутності сторони відповідача, не заперечують проти позову та просять судові витрати поділити між сторонами порівну.

Представник третьої особи без самостійних вимог Космацької сільської ради ОТГ - в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без представника сільської ради, позовній вимоги визнає та не заперечує щодо позовних вимог.

За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України.

За змістом ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними, доведеними та такими, що підлягають до задоволення з нижче наведених підстав.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.8), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9).

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02.09.2020 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.10).

Згідно довідки Космацької сільської ради Прокуравського старостинського округу №226 від 05.05.2021 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на протязі року в даному будинку не проживає (а.с.11).

У відповідності до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 107 ЖК передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Враховуючи, що відповідач, будучи бувшим членом сім`ї позивача, не проживає в належному останній житловому будинку понад рік його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено винятково на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон №1382-ІV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм цивільного законодавства (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11).

Як зазначено в рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.12.2014 року у справі №6-35436св14 за наявності рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, окремого рішення суду щодо зняття особи з реєстрації місця проживання не потребується.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 в зв`язку із його не проживанням у спірному будинку понад рік, що буде підставою для зняття з реєстрації місця проживання відповідача відповідним уповноваженим органом.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України: у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті з нього підлягає стягненню на користь позивача 50% сплаченого останньою при поданні позову судового збору у сумі 454 грн.

На підставі ст. ст. 71- 72, 107 Житлового Кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: кут Беріг, с.Прокурава, Косівського району, Івано-Франківської, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Драч