Справа № 308/7827/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю секретаря судового засідання Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СІНКМОБАЙЛС» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «СІНКМОБАЙЛС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 5000,00 доларів США, що еквівалентно 130 174,40 грн. штрафу.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебуваючи у трудових відносинах, між позивачем та відповідачем було укладено договір про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.09.2016 року, предмет якого складали умови і правила використання відповідачем (конфіденціалом) інформації, порядок надання йому доступу до інформації, порядок розголошення її третім особам.

Вказує на те, що між позивачем, як виконавцем, та компанією «Foxtrapp LLC», як замовником, було укладено контракт від 07.12.2015 року про надання послуг з розробки програмного забезпечення, проект менеджером за яким, зі сторони виконавця, був відповідач - ОСОБА_1 . До його повноважень входило здійснення контролю за виконанням контракту та роботою інших осіб, пов`язаних з його виконанням, безпосереднє спілкування засобами електронного зв`язку з замовником щодо отримання поточних завдань, їх уточнення, погодження рахунків, які виставлялися позивачем замовнику.

Зазначає, що в ході виконання вказаного контракту, відповідач вів переговори з замовником про надання йому послуг особисто без участі позивача, запропонувавши замовнику нижчу ціну виконання послуг. У зв`язку з цим відносини між позивачем та замовником - компанією «Foxtrapp LLC» припинилися.

Вказані дії відповідача, на думку позивача, є порушенням п. 4.6 договору та є підставою для настання відповідальності, передбаченої п. 5.3 договору, яким встановлено відповідальність конфіденціала за кожне порушення умов договору у вигляді штрафу в розмірі 50 000 доларів США еквівалентної сумі в гривнях на день сплати.

Також зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу вимогу від 15.12.2016 року про сплату 1 279 000 грн. (еквівалент на той час 50 000 доларів США).

У зв`язку з вищевикладеним та у зв`язку із значним судовим збором, позов подається лише на частину суми і тому позивач просить суд стягнути на їхню користь з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 5000,00 доларів США, що еквівалентно 130 174,40 грн. та судові витрати.

30.08.2017 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

Представником відповідача адвокатом О.М. Шишка подано відзив на позовну заяву, в якому той просить відмовити в позові з огляду на те, що позивач не навів у чому саме полягало порушення відповідачем умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації, не зазначив, яку саме інформацію було розголошено, коли та кому саме, не зазначив, які докази можуть підтвердити ці обставини, не підтвердив факт, що відповідач займав у них посаду проект менеджера і чи така посада взагалі існує, не надав доказів що позивач передав відповідачу конфіденційну інформацію, не довів, що відповідач на достатньому рівні володіє знаннями по програмуванню, щоб мати змогу надавати послуги з розробки програмного забезпечення, не довів факт ведення між відповідачем та замовником компанією «Foxtrapp LLC» переговорів про надання відповідачем особисто послуг по розробленню програмного забезпечення, а також не надав доказів покладення на нього обов`язку з безпосереднього виконання контракту з компанією «Foxtrapp LLC».

На підстав вищевикладеного, просить суд у позові ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 130 174,40 грн. відмовити.

22.05.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача, у якій той зазначає, по-перше, з приводу неподання доказів існування трудових відносин між ними і відповідачем, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа № 308/4005/18 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СІНКМОБАЙЛС», в якій ОСОБА_1 підтверджує обставини трудових відносин з ТОВ «СІНКМОБАЙЛС», сам надає відповідні докази та просить суд змінити в трудовій книжці дату та причини звільнення його з роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду, відповідно, вважає, що обставини трудових відносин між ними та ОСОБА_1 не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

По-друге, заперечує посилання відповідача на непідтвердженість ведення переговорів з компанією «Foxtrapp LLC». Зазначає, що такі обставини підтверджуються доповідними записками працівників ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та іншими доказами.

Окрім того, стверджує, що обставини порушення відповідачем п. 4.6. Договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.08.2016 року є те, що ОСОБА_1 є керівником та єдиним засновником (учасником) юридичної особи ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ЕНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР», що працює під брендом компанії «Foxtrapp LLC».

На підставі вищевикладеного, просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Відповідач 12.09.2018 року подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначив, що позивачем не надано доказів того, що він займав в ТЗОВ «СІНКМОБАЙЛС» саме посаду «проект менеджера». Також вказав, що позивачем не конкретизовано, які саме умови п. 4.6 договору про нерозголошення конфіденційної інформації порушив відповідач, яка саме інформація йому передавалася чи розкривалася, з якою метою, для яких цілей і коли саме, не вказано, яку саме інформацію поширив відповідач, кому і коли, чи був факт недобросовісної конкуренції, та чи було кимось досягнуто несправедливої переваги відносно позивача чи за його рахунок.

Крім того зазначає, що відсутність недобросовісної конкуренції відносно позивача підтверджується також заявою свідка ОСОБА_3 , яка зазначила, що у період з 07.12.2015 по 31.12.2016 роки компанією «Foxtrapp LLC» перераховано на рахунок позивача 43 712 доларів США, останні кошти надійшли 30.11.2016 року. А в період з 01.12.2016 року та до дня складання даної заяви кошти на розрахунковий рахунок від компанії «Foxtrapp LLC» не надходили.

Вказує також, що хоча дана заява свідка ОСОБА_3 не є належним і допустимим доказом, однак, підтверджує наявність активної співпраці між сторонами контракту в період написання ним заяви про звільнення (06.10.2016 рік).

Одночасно зазначає про непідтвердженість жодними доказами тверджень позивача про припинення контракту від 07.12.2015 року про надання послуг, укладеного між позивачем та компанією «Foxtrapp LLC». Тобто, позивач не зазначає коли були припинені відносини і хто був ініціатором припинення контракту.

Щодо тверджень позивача про підтвердженість надання відповідачем особисто послуг компанії «Foxtrapp LLC» через створене ним ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ЕНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР», зазначає, що вказане товариство жодного відношення до договору не має, жодного стосунку до відносин, які існували між ним та позивачем не мають, не бере участь як учасник справи та доказами по даній справі не володіє.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

28.12.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_4 про витребування доказів у вказаній цивільній справі.

Представник позивача ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» - Радь І.І. у судове засідання не з`явився, однак, 06.08.2021 року зареєстрував через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. В заяві зазначив, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак, 02.08.2021 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. В заяві зазначив, що він намагався врегулювати спір мирним шляхом та запропонував позивачу укласти мирову угоду на умовах, переважно запропонованих позивачем, однак позивач тривалий час відкладав підписання такої, а згодом і взагалі відмовився без пояснення причини свого рішення. Позовні вимоги він повністю заперечує та просить відмовити у їх задоволенні.

Також відповідач до заяви про розгляд справи без його участі долучив пояснення по справі в доповнення до заяв по суті справи та просить суд звернути увагу на основні обставини, які на його думку вказують на безпідставність позовних вимог, а саме:

1. Позивач в жодній із заяв по суті справи не доводить допустимим способом, та не розкриває суду суті позовних вимог, а саме в чому полягає порушення відповідачем умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15 вересня 2016 року, яку саме інформацію було розголошено відповідачем і кому саме, коли, в який час і де це відбулось, чим це підтверджується, і які докази можуть підтвердити дані обставини.

2. Твердження позивача, що відповідач вів переговори з компанією «Foxtrap LLC» щодо надання особистих послуг з розробки програмного забезпечення без участі позивача, запропонувавши замовнику нижчу ціну послуг, що в свою чергу, на думку позивача, є порушенням п. 4.6. Договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15 вересня 2016 року, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. А доповідні записки ОСОБА_5 (керівник відділу з персоналу) та ОСОБА_3 (бухгалтера) не містять будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог, а тільки вказують на припущення з боку зазначених осіб щодо його причетності до самостійної співпраці з компанією «Foxtrap LLC». Однак, стверджує, що навіть таким припущенням не може надаватись належна оцінка, оскільки вони походять від працівників, які є найманими працівниками позивача, знаходяться у його підпорядкуванні, а отже, мають розглядатись як зацікавлені особи, а тим більше у зв`язку з тим, що вони не попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань відповідно до вимог ст. 93 ЦПК України.

3. Позивач, надаючи до суду клопотання про витребування у відповідача та ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ЕНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР» доказів, зловживав своїми процесуальними правами, адже просив у суду витребувати докази, на які не посилається у позовній заяві, і в такий спосіб займався їх пошуком вже після відкриття провадження у справі, що є недопустимим. Відповідача не зупинив навіть той факт, що ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ЕНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР» створене 16.01.2018 р., тобто вже значно пізніше після подання позивачем позову.

4. Твердження позивача, що припинення його співпраці з компанією «Foxtrap LLC» є наслідком початку співпраці компанії з ним, не відповідає дійсності, оскільки ініціатором розірвання контракту між позивачем та компанією «Foxtrap LLC» був саме позивач. Доказом цього є наданий ним суду доказ (клопотання від 20 жовтня 2018 р.), а саме повідомлення від 26.09.2016 р. відповідального керівника відділу управління проектами ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» Дмитра Бабіля про закриття проекту.

5. Дана позовна заява до нього є не першою, що подана позивачем до Ужгородського міськрайонного суду. За позовними заявами з тим самим предметом і з таких саме підстав, які в тому числі подавались одночасно, Ужгородським міськрайонним судом неодноразово ухвалювались судові рішення про залишення позову без розгляду, як з підстав надання заяв про повернення позову та не надання доказу про сплату судового збору (справи № 308/5987/17, № 308/8263/17, № 308/8201/17, № 308/7294/17, № 308/7977/17), так і у зв`язку з не наданням підтвердження обставин викладених в позовній заяві (справа № 308/6019/17). Дані обставини також можуть вказувати на зловживання позивачем своїми процесуальними правами та створення спору штучного характеру.

6. Дана позовна заява розглядається ним саме як показовий спосіб помсти за припинення співпраці з позивачем, так само як і його звільнення з ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» за надумані прогули, оскільки масові звільнення, які відбулися на товаристві і були спричиненні незадовільними умовами та неналежною оплати праці, фактично призвели до втрати професійного персоналу, і як наслідок, відобразились на фінансовому стані товариства.

7. Договір про нерозголошення конфіденційної інформації від 15 вересня 2016 року, на його думку, мав на меті не захист інформації, а сплановано мав використовуватись як важіль тиску на працівників ТОВ «СІНКМОБАЙЛС». Позивач в такий спосіб намагався утримати найманих працівників в тривалих трудових відносинах не змінюючи умов праці, без належної оплати праці відповідно до умов ринку в сфері IT

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 у період з 21.12.2015 року по 28.12.2016 року працював в товаристві з обмеженою відповідальністю «СІНКМОБАЙЛЗ» на посаді керівника проектів та програм відділу управління проектів. Наведене підтверджується наказом № 62 від 18.12.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 та наказом № 31- від 28.12.2016 року про припинення трудового договору (контракту).

Також, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» (Конфідент) та відповідачем ОСОБА_1 (Конфіденціал) було укладено договір про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.09.2016 року, предмет якого відповідно до п. 2.1 договору складають умови і правила використання відповідачем (конфіденціалом) інформації, порядок надання йому доступу до інформації, порядок розголошення її третім особам.

Пунктом 4.6 вказаного договору встановлено обов`язок конфіденціала використовувати інформацію лише з тією метою, з якою пов`язано її передання (розкриття) конфіденціалу та винятково в цілях: на досягнення яких він уповноважений конфідентом та/чи що передбачені відповідними договорами (правочинами), укладеними між сторонами, а також які не суперечать чинному законодавству України та бізнес-інтересам конфідента. Конфіденціалу заборонено також поширювати інформацію третім особам, яким хоч і дозволено її поширювати відповідно до цього договору, чинного законодавства України чи окремого письмового дозволу конфідента, - але такі дії конфіденціала спрямовані на недобросовісну конкуренцію щодо конфідента або досягнення несправедливої переваги (винагороди, прибутку) стосовно/за рахунок конфідента.

Пунктом 5.3 вказаного договору встановлено, що за будь-яке та кожне порушення конфіденціалом умов цього договору конфіденціал сплачує конфіденту неустойку у формі штрафу у розмірі суми в гривнях, еквівалентної 50 000 доларів США на момент її сплати.

Судом також встановлено, що у період дії вказаного договору між позивачем, як виконавцем, та іноземною компанією «Foxtrapp LLC», як замовником, було укладено контракт на надання послуг від 07.12.2015 року, предметом якого є надання послуг з розробки програмного забезпечення. Відповідно до п. 2.2 загальна сума вказаного контракту складає 75 000 доларів США.

Позивач стверджує, що проект менеджером за вказаним контрактом був відповідач ОСОБА_1 . У підтвердження вказаної обставини позивач подав нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_2 від 19.04.2018 року та аналогічного змісту копію доповідної записки від 17.02.2017 року, згідно з якими повідомлено, що безпосереднє виконання контракту з компанією «Foxtrapp LLC» було покладено на працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Зазначено, що проектним менеджером по цьому контракту в 2016 році був ОСОБА_1 , який здійснював контроль за виконанням контракту та роботою осіб безпосередньо відповідальних за його виконання, отримував поточні технічні завдання від замовника, погоджував рахунки, спілкувався з замовником засобами електронного зв`язку. Вказує, що з жовтня 2016 року відповідач перестав виходити на роботу. З цього ж часу припинилося надання замовником нових замовлень за спірним контрактом. Зазначає, що в усній розмові відповідач повідомив про домовленість між ним та компанією «Foxtrapp LLC» про виконання зазначених в контракті від 07.12.2015 року завдань за нижчою ціною, ніж це виконував позивач ТОВ «СІНКМОБАЙЛС». Наказом № 31- від 28.12.2016 року відповідача ОСОБА_1 було звільнено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Також позивач подав копію доповідної записки ОСОБА_3 від 15.02.2017 року та нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_3 від 12.04.2018 року, зі змісту яких вбачається, що за період з 07.12.2015 року по 30.11.2016 року, на виконання контракту від 07.12.2015 року, компанією «Foxtrapp LLC» перераховано на рахунок відповідача 43 712 доларів США. Останні кошти на рахунок ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» від компанії «Foxtrapp LLC» надійшли 30.11.2016 року. Відповідальним за підготовку/погодження та виставлення рахунків в 2016 році був ОСОБА_1 . З 01.12.2016 року та до дня складення даної доповідної кошти від компанії «Foxtrapp LLC» не надходили.

Інших доказів у підтвердження покладення на відповідача обов`язків проектного менеджера за контрактом з компанією «Foxtrapp LLC» (наказу, посадової інструкції, тощо) позивачем не подано.

У підтвердження здійснення співпраці з контрагентом компанією «Foxtrapp LLC» та здійснення розрахунків з ним позивачем подано копію рахунку (інвойс) FT 14110716 від 18.07.2016 рок на суму 6684 долари США.

У підтвердження порушення відповідачем п.4.6 договору та ведення переговорів з замовником про надання йому послуг особисто без участі позивача, надано роздруківки скріншотів з офіційного сайту компанії «Foxtrapp LLC», з яких вбачається, що відповідач здійснює співпрацю з вказаною компанією у якості проектного менеджера.

Також, відповідачем до матеріалів справи долучено повідомлення від 26.09.2016 р. з перекладом відповідального керівника відділу управління проектами ТОВ «СІНКМОБАЙЛС» ОСОБА_9 про закриття проекту, з якого вбачається, що останнім надіслано електронний лист-повідомлення одному з керівників компанії «Foxtrapp LLC», в якому ОСОБА_10 повідомляє останнього про їхнє рішення про припинення реалізації проекту.

З матеріалів справи також вбачається, що 21.01.2019 року зареєстровано інформацію від ТОВ «Білайктех», надану на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2018 року у справі № 308/7827/17 за позовом ТзОВ «СІНКМОБАЙЛС» до ОСОБА_1 про стягнення коштів про витребування доказів. Відповідно ТОВ «Білайктех» (первинна назва ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР») повідомило, що не здійснювало діяльності з компанією «Foxtrapp LLC», договорів та контрактів з даною компанією не укладало, листування не проводило.

Повідомляє, що на рахунки ТОВ «Білайктех» (ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР») кошти від компанії «Foxtrapp LLC» не надходили, що підтверджується довідками AT «УкрСиббанку» № 56-2-09/30 від 17.01.2019 р. та № 56-2-09/31 від 17.01.2019 р.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Пунктом 1.2.1 договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.09.2016 року передбачено, що конфіденційною інформацією є будь-які відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні конфідента, та до яких отримав доступ у будь-якій формі конфіденціал, в тому числі, але не виключно: всі записи, нотатки, помітки, звіти, аналізи, копії, огляди, рецензії такої інформації, а також витяги такої інформації; відомості, які існують на дату укладення цього договору або виникнуть у майбутньому, відомі чи стануть відомими сторонам у зв`язку з спільними відносинами, в т.ч. текст та умови цього договору та інших договорів, які укладені або можуть бути укладені між сторонами; які не є загальнодоступними (тобто не є такими, доступ до яких через законні засоби може отримати будь-яка третя особа), за винятком випадків, коли інформація стала загальнодоступною через порушення конфіденціалом цього договору чи іншого правочину між сторонами.

Крім того, пункт 2.5 договору конкретизує, які саме відомості віднесено до конфіденційної інформації - це, зокрема, відомості про продукти (відомості про програмне забезпечення, апаратну частину, обладнання, винаходи, тощо), економічне планування, фінанси конфідента, особи, пов`язані з конфідентом, цінова політика, клієнти конфідента, контракти, оплату, тощо.

Аналізуючи п. 4.6 договору, на порушення якого вказує позивач, можна зробити висновок, що необхідною умовою для настання відповідальності в даному випадку, є поширення конфіденціалом інформації третім особам, якщо такі дії конфіденціала спрямовані на недобросовісну конкуренцію щодо конфідента або досягнення несправедливої переваги (винагороди, прибутку) стосовно/за рахунок конфідента.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 80 ЦПК України встановлює, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що дійсно, відповідно до умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.09.2016 року, вся інформація, яка була пов`язана з виконанням відповідачем трудових обов`язків, вважається конфіденційною. Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій спрямованих на розголошення конфіденційної інформації, зокрема, компанії «Foxtrapp LLC», як і відсутнє документальне підтвердження: наказ, доручення, тощо, покладення на відповідача повноважень як на проектного менеджера по виконанню контракту з компанією «Foxtrapp LLC», зокрема, повноважень з контролю за виконанням контракту та роботою осіб безпосередньо відповідальних за його виконання, отримання поточних технічних завдань від замовника, погодження рахунків.

Покази свідка ОСОБА_2 , який стверджує про здійснення відповідачем таких повноважень, суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджують наведені факти та не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність вказаної обставини.

Стосовно обставин здійснення активної співпраці з компанією «Foxtrapp LLC», отримання позивачем у період з 07.12.2015 року по 30.11.2016 року коштів за виконання контракту від 07.12.2015 року в розмірі 43 712 доларів США, суд констатує, що в матеріалах справи на підтвердження здійснення співпраці позивача з компанією «Foxtrapp LLC» наявна лише копія контракту від 07.12.2015 року, копія одного рахунку на суму 6684 долари США та заява свідка ОСОБА_3 , будь-яких інших доказів, які б підтверджували співпрацю та отримання коштів по контракту у вказаному в позовній заяві розмірі: замовлення, виставлені рахунки, виписки по рахунках про отримання коштів, матеріали податкової звітності, позивачем не надано.

Щодо посилання позивача на ті обставини, що відповідач в ході виконання вказаного контракту вів переговори з замовником про надання йому послуг особисто без участі позивача, запропонувавши замовнику нижчу ціну виконання послуг, що стало підставою для припинення співпраці між позивачем та замовником компанією «Foxtrapp LLC», суд констатує наступне.

В матеріалах справи відсутні докази ведення позивачем переговорів з компанією «Foxtrapp LLC» про надання йому послуг по розробленню програмного забезпечення особисто без участі позивача за нижчу ціну. Наявною в матеріалах справи інформацією з сайту компанії «Foxtrapp LLC» дійсно підтверджено, що відповідач веде співпрацю в якості проект менеджера, однак, відсутні будь-які відомості у підтвердження того, що припинення співпраці позивача та компанії «Foxtrapp LLC» пов`язано зі співпрацею відповідача та компанії «Foxtrapp LLC».

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про непідтвердженість наявності у діях відповідача ознак поширення конфіденційної інформації, яка стала йому відома у зв`язку зі співпрацею з позивачем.

Стосовно посилання позивача на порушення п.4.6 договору, суд констатує, що вказана норма передбачає вчинення дій конфіденціалом з поширення конфіденційної інформації, коли такі дії спрямовані на недобросовісну конкуренцію щодо конфідента або досягнення несправедливої переваги стосовно/за рахунок конфідента.

Суд встановив, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Недобросовісною конкуренцією є дії у конкуренції, зокрема визначені главами 2-4 цього Закону.

Стаття 15 вказаного Закону встановлює, що досягненням неправомірних переваг у конкуренції є отримання таких відносно іншого суб`єкта господарювання шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням органу державної влади, органу місцевого самоврядування, наділеного відповідною компетенцією.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що учасниками вказаних правовідносин є суб`єкти господарювання.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою, відтак, відсутні підстави застосування до нього відповідальності за вчинення дій, спрямованих на недобросовісну конкуренцію, оскільки такі, відповідно до законодавства застосовуються виключно до суб`єктів господарювання.

Стосовно посилань позивача на здійснення відповідачем співпраці з компанією «Foxtrapp LLC» через створене ним ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ЕНД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР», суд констатує, що вказане товариство не є стороною в даному провадженні, відтак, суд не може давати оцінку його господарській діяльності. Окрім того, надані на виконання ухвали суду про витребування доказів від 28.12.2018 року матеріали підтверджують, що ТОВ «Білайктех» (первинна назва ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР») договорів та контрактів з даною компанією не укладало, листування не проводило, на рахунки ТОВ «Білайктех» (ТОВ «ФОКСТРАП РІСЕРЧ ДЕВЕЛОПМЕНТ ЦЕНТР») кошти від компанії «Foxtrapp LLC» не надходили.

З огляду на наведене, суд вважає недоведеним наявними доказами факт порушення відповідачем умов договору про нерозголошення конфіденційної інформації від 15.09.2016 року та прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Таким чином, у задоволенні позову належить відмовити.

Одночасно, суд, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладає понесені судові витрати на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «СІНКМОБАЙЛС» до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «СІНКМОБАЙЛС», адреса місцезнаходження: пл. Ш.Петефі, буд. 47, офіс 401, м. Ужгород, Закарпатська область, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко