ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 636/209/21

провадження № 22ц/818/4330/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Пилипчук Н.П., Хорошевського О.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2

розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 квітня 2021 року в складі судді Золотоверхої О.О. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 158 060,99 грн та судовий збір.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 19 квітня 2021 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» - відмовлено у повному обсязі.

На вказане рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 01 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15 вересня 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом позову у цій справі є стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 158 060,99 грн. 22 липня 2021 року йому надійшла від Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» письмова вимога про усунення порушень основного зобов`язання та іпотечного договору, в якій встановлено строк 30 днів для погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 183 848,63 грн та зазначено, що у раз невиконання вимог буде звернуто стягнення на предмет іпотеки. Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» зареєстрований іпотекодержателем, а ОСОБА_2 іпотекодавцем квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням суду у цій справі у задоволенні позову товариства відмовлено, отже, його письмова вимога є необґрунтованою. Проте, товариство має можливість здійснити відчуження предмета іпотеки, що утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду та захист його прав від необґрунтованих вимог позивача. У зв`язку з чим, співмірним заходом забезпечення позову є заборона товариству здійснювати реєстраційні дії щодо квартири, яка є предметом іпотеки.

Просив заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» та його правонаступникам здійснювати відчуження або вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Виходячи з вимог закону колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про забезпечення позову вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Харківського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 квітня 2021 року в складі судді Золотоверхої О.О. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Предметом спору у цій справі є стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 158 060,99 грн, в тому числі штрафних процентів, інфляційного нарахування на прострочену суму боргу, трьох процентів річних на суму прострочених відсотків за користування кредитом та інфляційного нарахування на суму прострочених відсотків за користування кредитом.

За ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору іпотеки № 6/5/09/2008/980-191 від 18 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого у спірних правовідносинах є Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс», у забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредиту, іпотекодержателем зазначеної квартири є Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс». На відчуження квартири накладена заборона.

Накладення заборони на відчуження майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього іпотекодержателем, який є позивачем у справі, суперечить вимогам закону, нівелює саму суть передачі майна в іпотеку і жодним чином не забезпечує виконання можливого рішення суду.

Аналогічний висновок підтримано Верховним Судом в ухвалі від 04 лютого 2019 року у справі № 367/597/15-ц, провадження № 61-1955ск19.

Доводи заявника про те, що позивач має можливість звернути стягнення на нерухоме майно, є необґрунтованими, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору є одним із способів позасудового захисту порушеного права позивача.

У разі, якщо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають свої права порушеними, вони мають право звернутися до суду з самостійними вимогами щодо припинення іпотеки та заявити про застосування відповідних заходів забезпечення позову у межах такої справи.

Однак, у межах цієї справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить відповідач, не вбачається.

У зв`язку з чим, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 149, 153, 182, 381, 389 ЦПК України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 квітня 2021 року в складі судді Золотоверхої О.О. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європартнер Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді Н.П. Пилипчук

О.М. Хорошевський

Повний текст ухвали складено 17 вересня 2021 року.