Ухвала

Іменем України

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 2010/2637/12

провадження № 61- 12998ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року в частині видачі дубліката виконавчого документа у справі за заявою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Світличного Д. І. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатавиконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») СвітличнийД. І. звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконаннята видачу дублікатавиконавчого документа.

Заяву обґрунтовував тим, що Дергачівським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 74257, 07 грн. Вказував, що при підготовці виконавчого документа для направлення до державної виконавчої службивиконавчий лист було втрачено, пошуки не призвели до позитивного результату, рішення Дергачівського районного судом Харківської області від 25 червня 2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором зі ОСОБА_1 не виконане.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року заяву було задоволено, поновлено ПАТ КБ «ПриватБанк» строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року у справі № 2010/2637/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; видано АТ КБ «ПриватБанк» дублікат виконавчого документа на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року у справі № 2010/2637/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу.

В апеляційній скарзі вказувалапро порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року ухвалу Дергачівського районногосуду Харківської області від 05 лютого 2021 року залишено без змін.

29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, у якій просила скасувати оскаржувані рішення.

Підставами для скасування зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заявник вказує, що суди першої та апеляційної інстанції допустили порушення норм процесуального права, оскільки не з`ясували та не встановили обставини поважності причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, зазначає, що стягувач не цікавився справою з 2012 року з моменту відкриття виконавчого провадження. Тому ОСОБА_1 вважає, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання пропущений стягувачем без поважних причин та відповідно постановлення ухвали про видачу дубліката виконавчого листа є необґрунтованим.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині видачі дубліката виконавчого листа з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Судами встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 червня 2012 року у цивільній справі № 2010/2637/12 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту у розмірі 73 827, 93 грн.

Згідно з довідкою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шумейко К. В. від 02 грудня 2020 за № 49863 у провадженні Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівсьму районах СМУЮ м. Харків на виконанні перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2010/2637/2012, виданого 25 червня 2012 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 74 257, 07 грн та 06 листопада 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35141849 про стягнення заборгованості зі ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 74 257, 07 грн. 22 грудня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", копію якої та виконавчий лист надіслано стягувачу. Після надходження заяви стягувача було встановлено, що виконавчий документ було втрачено при пересилці на адресу стягувача.

Крім того, Автоматизована система виконавчих проваджень не містить записів щодо наявності виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, встановивши, що оригінал виконавчого листа № 2-2010/2637/2012 було втрачено, що підтверджується довідкою про втрату виконавчого документа, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Доводи заявника про те, що стягувач не довів суду, що виконавчий документ було втрачено стягувачем внаслідок незалежних від нього причин зводяться до переоцінки доказів, що за змістом частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи касаційним судом.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскаржених рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга щодо оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій в частині видачі дубліката виконавчого документа є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявникапро поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 червня 2021 року в частині видачі дубліката виконавчого документа у справі за заявою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Світличного Д. І. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатавиконавчого документа відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков