КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8727/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року, ухваленого під головуванням судді Чех Н.А.,-

встановив:

У жовтні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»заборгованість за кредитним договором № 3009220/140817 від 08 січня 2020 року в розмірі 25 238 грн 71 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 грн.

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами, комісії та 3 % річних, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що з відповідача підлягає стягненню фактично отримана сума кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та 3 % річних, суд першої інстанції виходив із того, що у заяві позичальника процентна ставка, розмір пені, штрафи не вказано. Матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач була ознайомлена та погодилася саме з цим договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Державний ощадний банк України», що розміщений на сайті банку, підписуючи заяву про приєднання.

Відмовляючи у стягненні з відповідача комісії, суд першої інстанції виходив із того, що банком не наведено обґрунтування щодо нарахування комісії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 08 січня 2020 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу № 3009220/140817.

АТ «Ощадбанк» розглянуло заяву ОСОБА_1 та погодило надання кредиту у розмірі 26 000 грн, з процентною ставкою за кредитом у розмірі 38 % річних.

Крім того, банк вказав, що відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 жовтня 2020 року становить 28 641 грн 37 коп., з яких:

- 25 224 грн 24 коп. - заборгованість за кредитом;

- 3 380 грн 37 коп. - заборгованість за нарахованими процентами;

- 9 грн 62 коп. - заборгованість за комісією за розрахунково-касове обслуговування;

- 14 грн 47 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення кредиту;

- 12 грн 67 коп. - три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог банком надано заяву про приєднання № 3009220/140817, витяг з договору комплексного обслуговування фізичних осіб, висновок-рішення погодження надання (встановлення) кредиту АТ «Ощадбанк» № АА735274354/140120 від 14 січня 2020 року, розрахунок заборгованості станом на 01 жовтня 2020 року, виписку по картковому рахунку.

Так, у наведеній заяві про приєднання від 08 січня 2020 року містяться анкетні дані відповідача.

При цьому відсутні: умови договору про розмір встановленого кредитного ліміту, тип картки, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Відповідно до п. 3.1 заяви про приєднання № 3009220/140817, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку, та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.

Утім, висновок-рішення погодження надання (встановлення) кредиту № АА735274354/140120 від 14 січня 2020 року позичальником не підписані.

Банком не надано доказів на підтвердження погодження з ОСОБА_1 процентної ставки, відповідальності у вигляді неустойки, сплати комісії.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим договором комплексного обслуговування фізичних осіб відповідач була ознайомлена і погодилася з ним, підписуючи заяву про приєднання, атакож те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, наданий банком витяг з договору комплексного обслуговування фізичних осіб, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами, комісії та 3 % річних.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, підписуючи заяву, була ознайомлена з умовами кредитування, колегія суддів не приймає, оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, а також відсутність у заяві про приєднання домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, надані банком витяг з договору комплексного обслуговування фізичних осіб та висновок-рішення погодження надання (встановлення) кредиту № АА735274354/140120 не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 23 лютого 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника філії Донецьке обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 19 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник