№ 207/623/20
№ 2/207/246/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Єрмаковій Н.П. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/623/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права постійного проживання , про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і вселення , за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку ,

В С Т А Н О В И В

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив визнати йому право постійного проживання у квартирі АДРЕСА_1 , усунути перешкоди у користуванні квартири АДРЕСА_1 , вселити його у квартиру АДРЕСА_1 , оскільки він з семи років проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом з матір`ю та бабусею . Його мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і його вихованням займалася бабуся ОСОБА_4 , яка померла у 2014 році . З 2014 року по травень 2019 року він мешкав у квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська № 179 від 18 серпня 2010 року йому було надано статус дитини-сироти . Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ ради № 182 від 17 вересня 2014 року було збережено право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 за ним , протягом усього часу перебування дитини на обліку дітей-сиріт , позбавлених батьківського піклування . Після досягнення ним повноліття він мешкав у квартирі за місцем своєї реєстрації. У квартирі проживав відповідач ОСОБА_2 зі своєю співмешканкою . У травні 2019 року у нього та відповідача відбувся конфлікт , тому був вимушений залишити квартиру . Добровільно вселити його у квартиру відповідач відмовляється .

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку , у якому просив визнати ОСОБА_1 таким , що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку з квартири , оскільки згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24 липня 2018 року йому належить квартира АДРЕСА_1 . Власником квартири була його мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ствердження позивача за первісним позовом ОСОБА_1 неправдиві тому , що ОСОБА_4 не була його бабусею . ОСОБА_1 був зареєстрований у квартирі за згодою ОСОБА_4 , де проживав деякий час . З 2014 року по травень 2019 року ОСОБА_1 у квартирі не проживав , що підтверджується актом про непроживання № 349 від 23 жовтня 2020 року , згідно якого ОСОБА_1 не проживав у зазначеній квартирі з 2015 року . Рішенням виконавчого комітету Баглійської районної у місті Дніпродзержинськ № 236 від 15 липня 2015 року направлено неповнолітнього ОСОБА_1 до державних закладів на повне державне утримання . Ніякого відношення до належної йому квартири ОСОБА_1 не має , згоду на його реєстрацію у своїй квартирі він надавав . Реєстрація ОСОБА_1 у квартирі обмежує його право власності .

Позивач ОСОБА_1 за первісним позовом у судове засідання неодноразово не явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином , причину неявки суду не повідомив .

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі та без участі ОСОБА_2 , заявлений зустрічний позов підтримав повністю .

Представник третьої особи - відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради у судове засідання не явився .

Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні первісного позову необхідно відмовити , а зустрічні позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 липня 2018 року ( а.с. 48 - 49 ) .

Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири , посвідченого 15 травня 2003 року за № 868 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Бузоверя С.А. . ОСОБА_4 , мати ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 57 ) .

Згідно ст. 391 ЦК України 2003 року власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .

Згідно акту про не проживання № 349 від 23 жовтня 2020 року ОСОБА_1 у квартирі не мешкає з 2015 року ( а.с. 58 ) .

Таким чином , розглядаючи позовні вимоги саме в межах заявлених вимог і на підставі доказів , поданих позивачем за первісним позовом , суд вважає позовні вимоги такими , що не підлягають задоволенню з підстав їх необґрунтованості та недоведеності , тому є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки він не проживає у квартирі з 2015 року , жодних родинних зв`язків з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має . ОСОБА_1 не є і не був членом сім`ї власника квартири ОСОБА_2 , письмових доказів цьому суду не надав , тому на нього не розповсюджуються права , передбачені ч. 1 ст. 405 ЦК України 2003 року та ст. 156 ЖК України .

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( а.с. 38 ) . ОСОБА_1 у квартирі не мешкає з 2015 року , не є членом сім`ї ОСОБА_2 , це перешкоджає позивачу ОСОБА_2 вільно користуватися та розпоряджатися квартирою , тому необхідно усунути позивачу ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні первісного позову відмовлено , зустрічний позов задоволено у повному обсязі , тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 391 , 405 ЦК України , ст. 156 ЖК України , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , про визнання права постійного проживання , про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням і вселення відмовити .

Зустрічний позов ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , до ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити .

Усунути ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , визнавши Визнати ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1 , особою , що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати 840 гривень 40 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба