РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/950/21

30 серпня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Мельничук Є.С.

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - Стецюк М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/950/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29 травня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області у справі №564/1412/18 від 09 серпня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. 10 лютого 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ №564/238/21, на підставі якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказує, що має сина від першого шлюбу, який проживає з ним та перебуває на його утриманні. Крім того, на даний час позивач проживає у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 , від якого позивач має дочку 2018 року народження. Цивільна дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому позивач повністю її утримує. Вказує, що через складу економічну ситуацію в державі та введення карантину доходи позивача є мінливими і він має лише підробітки, офіційної роботи не має. Крім того, позивач має на утриманні непрацездатних батьків пенсійного віку, а відповідач, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів свідомо не вказала, що у позивача на утриманні є ще двоє дітей та батьки, а тому наявних доходів позивача не вистачає на забезпечення належних умов життя його сім`ї та всіх дітей, а також сплату визначеного судом розміру аліментів. Просить зменшити розмір аліментів, які визначені судовим наказом Костопільського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2021 року у справі №564/238/21 та стягувати їх у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач, ОСОБА_3 , подала відзив на позов у якому вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними. Син ОСОБА_5 проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, а позивач не бере участі в утриманні сина, тривалий час умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання спільної дитини. Вказує, що аліментів нікому іншому позивач не платить, фізично здоровий, приховує реальні доходи від здійснення незареєстрованої господарської діяльності, здійснює як посередник продаж та видобуток піску, має у користуванні транспортний засіб марки Audi на європейській реєстрації, проживає у власному будинку. Зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів зміни його матеріального чи сімейного становища з 10.02.2021, заяви про скасування чи перегляд судового наказу позивач не подавав і вважає, що розмір аліментів у даному випадку не може бути зменшено, оскільки він відповідає інтересам спільної дитини. Просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки ніде не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків та за рахунок того, що вирощує у себе в господарстві вівці, допомагає дочці від першого шлюбу та утримує непрацездатних батьків пенсійного віку. Просить позов задоволити.

Представник позивача, адвокат Мельничук Є.С., в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що видаючи судовий наказ суд не перевіряє обставин щодо майнового стану платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших дітей чи осіб і платники аліментів позбавлений можливості заперечити щодо розміру позовних вимог. Пояснила, що оскільки позивач не має офіційних доходів, то аліменти останньому нараховуються виходячи із 1/4 частини середньої заробітної плати по району і такий розмір є надто обтяжливим для позивача. Просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що позивач взагалі не платить аліментів і не надає жодної допомоги на утримання сина, не приходить на дні народження, коли син в 2020 році йшов до школи, то позивач дав йому лише 20 гривень. Всі витрати по утриманню дитини несе вона і що з 10 лютого 2021 року ні сімейний ні майновий стан позивача не змінився, що позивач має чималий неофіційний дохід від незареєстрованого видобутку піску і нікому іншому останній аліментів не платить, а тому відсутні підстави зменшувати розмір аліментів.

Представник відповідача, адвокат Стецюк М.Ю., в судовому засіданні підтримав доводи відповідача та пояснив, що у спірній ситуації відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не доведено передбачених для цього законом підстав. Також пояснив, що позивач приховує свій дохід, є забезпеченим, має у користуванні транспортний засіб на іноземній реєстрації і свідомо не сплачує аліменти, маючи можливість їх сплачувати. Просить відмовити у задоволенні позову.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що проживає з позивачем ОСОБА_1 у цивільному шлюбі від якого мають спільну дочку ОСОБА_7 , але її батьком позивач не записаний, щоб остання мала можливість отримати статус матері одиначки та отримувати допомогу на дитину. В господарстві вони мають корову і три телиці, транспортного засобу у користуванні не мають, є заборгованість за газопостачання у розмірі 8000 грн. Утримувати дитину допомагає брат, у разі потреби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що є батьком ОСОБА_3 , що позивач раніше займався виготовленням пам`ятників, на даний час займається видобутком піску, має в користуванні автомобіль на європейській реєстрації і має дохід. Дочка разом з внуком проживає у селі у своєї матері, а позивач нічим не допомагає.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25.12.2014 виконавчим комітетом Яполотської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис про народження №28.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 09 серпня 2018 року у справі №564/1412/21.

10 лютого 2021 року Костопільським районним судом Рівненської області за заявою ОСОБА_3 видано судовий наказ у справі №564/238/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Костопільським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), станом на червень 2021 року ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12778,04 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , від шлюбу із ОСОБА_9 , має сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторно виданим 04.03.2021 свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 і який з народження проживає із позивачем, що підтверджується рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року у справі №564/1378/16-ц.

Крім того судом встановлено, що у цивільному шлюбі ОСОБА_1 із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_7 , батьком якої є ОСОБА_1 , незважаючи на те, що батьком дитини позивач не записаний. Вказану обставину підтвердила свідок ОСОБА_6 і не заперечувала відповідач.

ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16 грудня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наказом директора Жалинської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Костопільської районної ради рівненської області від 14.12.2018 №115-В.

ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , ніде не працював та не працює станом на 23.02.2021, трудова книжка відсутня, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Костопільської міської ради №1522/02-08 від 23.02.2021, виданою за підтвердженням двох свідків.

За адресою проживання позивача ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , 12 липня 2021 року відключено газопостачання до повної оплати простроченої заборгованості, що підтверджується актом від 12.07.2021.

Також стороною позивача, з метою підтвердження наявності у позивача боргів за кредитом, надано копію ухвали Костопільського районного суду Рівненської області від 30.06.2021 про відкриття провадження у справі №564/1704/21 за позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки до ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , Приватного підприємства «МехБат» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.168 Цивільного процесуального кодексу України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч.3 ст.167 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно ст.172 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ виданий відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, тому набирає законної сили у день його видачі.

Так наказом Костопільського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2021 року у справі №564/238/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, справи чи окремі процесуальні питання, які розглядаються в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) або без виклику сторін, мають своє обмеження щодо реалізації права бути вислуханим, від чого залежить забезпечення права бути почутим (Рішення ЄСПЛ у справі «Сase of Fomin v. Moldova» від 11 жовтня 2011 року, п.22-34).

Ефективність розгляду справи досягається тоді, коли сторони мають право надати суду ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути "почуті", тобто ретельно розглянуті судом, що знаходить своє відображення у судовому рішенні, яке й буде свідчити про справедливість здійсненої судової процедури. Право бути вислуханим, як відзначив Європейський Суд у рішенні у справі «Fomin v. Moldova» у п.31, не тільки включає можливість робити подання суду, але й обумовлює наявність обов`язку суду відобразити у рішенні причини, тобто, вказати, чому відповідні аргументи були прийняті або відхилені.

Обмеження права бути вислуханим збалансоване законодавством можливістю перегляду відповідного рішення судом, який це рішення ухвалив. Це стосується і можливості скасування судового наказу, що передбачено ст.170 Цивільного процесуального кодексу України.

Проте, заяву про скасування судового наказу чи його перегляд за нововиявленими обставинами позивач не подавав.

Однак, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.258 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є одним із видів судових рішень.

Відповідно до ч.7 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак, враховуючи, що судовий наказ про стягнення аліментів був виданий у відсутність відповідача, без врахування його позиції та аргументів, без надання можливості подати суду докази на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов висновку, що визначений судовим наказом розмір аліментів може бути переглянуто за позовом платника аліментів, у разі наявності підстав, передбачених ст.192 Сімейного кодексу України з метою дотримання ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і реалізації права останнього бути вислуханим судом, врахування усіх його доводів і аргументів.

Так судом встановлено, що позивач визначених судовим наказом розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_5 не сплачує, у зв`язку з чим має заборгованість.

При цьому, як стверджує позивач, офіційного доходу він не має.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач пояснив, що живе за рахунок тимчасових заробітків та господарства, але допомагає дочці від першого шлюбу, утримує батьків пенсійного віку та дочку від цивільного шлюбу із ОСОБА_6 , тримає господарство, тобто має дохід, достатній для утримання вказаних осіб.

Відтак, доводи позивача про відсутність у останнього можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не заслуговують на увагу і свідома поведінка позивача по не сплаті аліментів на утримання сина є неприпустимою.

Суд також не приймає доводів позивача про наявність на його утриманні сина від першого шлюбу - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки останній є повнолітнім, працездатним, закінчив навчання 15.03.2021 і доказів потреби у його утриманні позивачем не надано.

Позивачем також не надано доказів щодо утримання останнім батьків пенсійного віку, як і доказів наявності у батьків по треби в утриманні.

Більше того, суд не приймає доводи позивача про наявність у останнього боргів за кредитним договором, оскільки надана стороною позивача ухвала про відкриття провадження у справі зав позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки, до, зокрема, ОСОБА_1 , не є належним доказом існування вказаної обставини.

Проте, суд також враховує, що доказів наявності у позивача заробітку від видобутку піску, наявності у позивача іншого достатнього доходу та наявності у користуванні останнього транспортного засобу стороною відповідача не надано і судом таких доказів не здобуто.

При цьому стороною відповідача факт наявності у ОСОБА_1 дочки 2018 року народження у цивільному шлюбі із ОСОБА_6 не заперечувався, а факт наявності на утриманні позивача іншої дитини не був врахований судом при видачі 10.02.2021 судового наказу про стягнення з останнього аліментів.

Суд також враховує, що за відсутності у позивача офіційного доходу, розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 в примусовому порядку на виконання судового наказу розраховуються виходячи із середньої зарплати в даній місцевості і який становить станом на червень 2021 року 2630 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Положенням ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому відповідачем не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що остання зі своєї сторони несе аналогічні розміру стягуваних аліментів витрати по утриманню спільної дитини.

Відповідності з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частинами восьмою, дев`ятою ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За правилами ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком у віці від 6 до 18 років з 01 липня 2021 року становить 2510 грн.

Таким чином, з урахуванням визначених ст.ст.182, 192 СК України обставин, суд вважає за необхідне врахувати, що позивач не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільного доходу, має на утриманні малолітню дитину у цивільному шлюбі, проте за судовими наказом аліменти останньому нараховуються у розмірі 1/4 частини від середньої заробітної плати по району, тобто у розмірі, більшому ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а відповідно більше ніж подвійний мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_1 за судовим наказом від 10.02.2021 у справі №564/238/21 на утримання сина ОСОБА_5 з 1/4 частини до 1/5 частини від усіх його доходів (заробітку).

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд враховує роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Проте, відповідачем не вчинено жодних дій, які б порушили права позивача і що призвело до звернення останнього до суду. Звернення відповідача до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів є реалізацією її права на стягнення аліментів на утримання спільної дитини, яка проживає з відповідачем.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 211, 258, 259, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів - задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 10.02.2021 у справі №564/238/21.

Стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 14.08.2014 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 02.09.2021.

СуддяВ. В. Левчук