Справа № 168/344/21
Провадження № 2/168/164/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 11.03.2021 р. Під час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказуючи, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, має постійний дохід від підприємницької діяльності, має у власності рухоме та нерухоме майно, досягнути домовленості з відповідачем щодо добровільної сплати аліментів не вдалося, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

11.06.2021 р. відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить визначити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що він приймає активну участь у матеріальному забезпеченні свого сина, а саме оплачує витрати за перебування сина у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» смт. Стара Вижівка, купує йому одяг та взуття, дитячі іграшки, матеріально забезпечує свого сина, проводить з ним свій вільний час, вони разом ходять на атракціони, син часто ночує у нього вдома. Крім того, розмір аліментів, який просить стягнути позивач є необґрунтований, оскільки значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, категорично наполягає на тому, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі 3000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні частково позов заперечив, зазначив, що бере участь у виховані сина та матеріально його також забезпечує, з урахуванням вказаного та свого майнового стану вважає обґрунтованим розміром аліментів суму 1000 грн.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старовижівсього районного суду Волинської області від 11.03.2021 р. було розірвано (а.с. 10-11), є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). Дитина проживає разом з позивачем (а.с. 12).

Відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 13-14).

З повідомлення ТСЦ МВС № 0742 від 08.07.2021 р. встановлено, що станом на 06.07.2021 р. за ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби, а саме: ЛУАЗ 969М, (1988), зелений та МВК CW50RS (1996), синій (а.с. 43).

Відповідно до повідомлення Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області від 20.07.2021 р. №08.15/289 (а.с. 45-46), за ОСОБА_2 зареєстрована сільськогосподарська техніка, а саме, ОСОБА_2 є власником трактора колісного, марки Т-25А1, 1981 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З інформаційної довідки № 270261481 від 12.08.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на праві власності належить земельна ділянка (а.с. 55-56).

Покликання відповідача на те, що він приймає активну участь у матеріальному забезпеченні дитини, оплачує витрати за перебування сина у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» смт. Стара Вижівка, купує йому одяг та взуття, дитячі іграшки, матеріально забезпечує свого сина не має правового значення для розгляду цієї справи, оскільки право на отримання аліментів у разі відсутності домовленості між батьками належить тому з батьків, з ким фактично постійно проживає дитина, не залежить від участі другого з батьків в утриманні дитини і такі обставини не входять до переліку визначених ст.182 СК України обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, позивач працює в магазині «Єва», отримує заробітну плату, відповідач є фізичною особою підприємцем, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, і спроможний надавати на утримання дитини матеріальну допомогу, оскільки отримує дохід від підприємницької діяльності, як пояснив у судовому засіданні у розмірі до 10000 грн. в місяць, має на праві власності рухоме та нерухоме майно.

Визначаючи розмір аліментів (який слід стягувати з відповідача) у розмірі більше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд виходить з рівного обов`язку батьків утримувати дитину, враховує, що обоє з батьків є здоровими, працездатними особами, які працюють та отримують доходи, а також вік дитини і її потреби.

З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 182, 184, 191 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (66,7 %) підлягає стягненню встановлений на час звернення позивача до суду судовий збір в розмірі 605,64 грн. (908,00 грн * 66,7 % / 100% = 605,64 грн).

На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 64 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Старовижівський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 03.09.2021 р.

Суддя О. Й. Хаврона