Справа № 161/4814/21
Провадження № 2/161/2066/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності,

В С Т АН О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . 01 вересня 2020 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи те, що в її свідоцтві про народження прізвище батька зазначено як ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , то вона вирішила здійснювати спадкування як спадкоємець четвертої черги, тобто як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. Після розгляду поданих нею документів нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з недостатністю наданих відомостей. Як слідує з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії вона не підтвердила факт спільного проживання разом із ОСОБА_4 протягом останніх 5-ти років до дня смерті останнього. Крім того, нотаріусу не було пред`явлено правовстановлюючих документів на спадкове майно (квартиру). Ще одним спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_4 є її матір ОСОБА_3 , яка неодноразово зазначала, що не претендує на спадщину, однак впродовж тривалого часу всіляко ухиляється від подання нотаріусу заяви про відмову від спадщини. Наведені обставини зумовлюють необхідність звернення до суду з цим позовом.

Позивач вказує, що вона з народження спільно проживала зі своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Факт її спільного проживання зі спадкодавцем підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Крім того, вказаний факт можуть підтвердити їхні сусіди. Підтвердженням проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (як дочки та батька), проведення ними спільного дозвілля, відпочинку, святкування родинних свят слугують багато фотознімків, де зображена їхня сім`я. На думку позивача, вона набула право спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги, однак через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину вона позбавлена можливості в позасудовому порядку належним чином оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_4 .

На підставі наведеного позивач просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з червня 2002 року до серпня 2020 року, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Веремчук В.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримали з підстав, які зазначені в позовній заяві, просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю та підтвердила правдивість відомостей, наданих позивачем. Відповідач просить позов задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , вид. 17 серпня 2020 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 9).

01 вересня 2020 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини заведено спадкову справу №18/2020 до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Веремчука С.В. №54/02-14 від 22 лютого 2021 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки нотаріус не знайшов документального підтвердження факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років з часу відкриття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане спадкове майно (а.с. 11).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_1 від народження проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №12 голови ОСББ «Кравчука 19Б» від 15 жовтня 2020 року(а.с. 12).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: мати ОСОБА_3 , батько ОСОБА_7 (а.с. 8).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що відомості про батька до актового запису про народження ОСОБА_1 внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказує, що вона від самого народження постійно проживала спільно зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю, як батько та дочка.

Допитані судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю, як батька та дочки, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

З копії довідки КЗ «Луцький навчально-виховний комплекс №26 Луцької міської ради Волинської області» № 01-14/350 від 18 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 23 червня 2002 року навчалась в КЗ «Луцький навчально-виховний комплекс №26 Луцької міської ради Волинської області» з 2008 року по 2016 рік. Класний керівник учениці підтверджує відомості про те, що ОСОБА_1 проживала спільно з батьками за адресою: АДРЕСА_2 . Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Батько учениці постійно брав участь у шкільному житті доньки, відвідував батьківські збори, спілкувався з вчителями про успіхи у навчанні доньки, часто зустрічав її після школи (а.с. 13).

Довідкою відокремленого структурного підрозділу «Волинський фаховий коледж НУХТ» №277 від 21 вересня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 навчається на ІV курсі відокремленого структурного підрозділу «Волинський фаховий коледж НУХТ» з 2017 року по 2021 рік. Зі змісту довідки встановлено, що класному керівнику позивача відомо, що ОСОБА_1 проживала спільно з батьками за адресою: АДРЕСА_2 . Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Батько учениці постійно цікавився студентським життям доньки, спілкувався з класним керівником про успіхи та досягнення дитини, відвідував батьківські збори (а.с. 14).

Судом також досліджені фотознімки, які приєднані позивачем до позовної заяви. На вказаних світлинах зображені позивач (в різному віці) з ОСОБА_4 , де вони разом відпочивають на морі, святкують родинні свята або просто перебувають в домашньому побуті.

Наведене дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами.

Також, установлено, що ОСОБА_1 у передбачений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а отже є такою, що прийняла спадщину.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що спадкодавцеві ОСОБА_4 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 2006 року, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 16, 17).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

З матеріалів спадкової справи, заведеної 01 вересня 2020 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. №18/2020 до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що ОСОБА_1 є єдиною особою, яка звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

За таких обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , але нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 5 (п`яти) років до часу відкриття спадщини, а саме: з червня 2002 року до серпня 2020 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт № НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт № НОМЕР_4 ).

Дата складення повного тексту рішення 03 вересня 2021 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк