Справа №443/667/21
Провадження №2/443/1046/21
30 серпня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жидачеві у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить стягувати із ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.
Позовні вимоги мотивує тим, що з 2016 року разом із відповідачкою проживали однією сім`єю у АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачкою народилася донька ОСОБА_4 . Стверджує, що з квітня 2018 року відповідачка покинула його з маленькою дитиною і за цей час жодного разу не провідала дитину, не поцікавилася її здоров`ям, розвитком, не займається її вихованням. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 12.03.2021 року відповідачку позбавлено батьківських прав відносно їхньої малолітньої дочки, що не звільняє її від сплати аліментів на утримання дитини. Зазначає, що відповідачка ніде не працює, а тому повинна сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2500 грн. у місяць. Оскільки відповідачка самоусунулася від обов`язку по утриманню дочки, змушений звертатися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
У судовому засіданні позивач підтримав позов, з мотивів наведених у такому. Просив позов задоволити. Додатково повідомив, що йому невідоме місце знаходження та чи працевлаштована відповідачка.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, не подала відзиву, клопотання про проведення судового засідання без її участі не надходило, та не повідомила суду про причину неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи.
У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.2).
Як вбачається з довідки Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства №657 від 23.03.2021 року (а.с.5), малолітня ОСОБА_3 , 2017 року народження зареєстрована разом із батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6-7).

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами вищезазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження матеріального становища (доходів) відповідача.

Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позов.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Враховуючи вищезазначені обставини, зокрема постійне проживання дитини з батьком, який здійснює догляд за нею, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач є працездатною (працездатного віку), зважаючи на встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до переконання, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. на дитину щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягування з 21.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 (однієї тисячі) грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави 363 (триста шістдесят три) грн. 20 коп. судового збору..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 31 серпня 2021 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка