Провадження № 2-з/263/76/2021
УХВАЛА

19 серпня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпром Маркет», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Авдіївський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області СМУ МЮ (м. Харків) про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 17 серпня 2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У своїй заяві заявник зазначає, що має намір звернутись до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпром Маркет», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Авдіївський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області СМУ МЮ (м. Харків) про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, за виконавчим написом вже здійснюється дії щодо його примусового виконання, із заробітної плати заявника щомісячно здійснюються відрахування на користь кредитора. Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 198108 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України сторони для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника, його місце роботи або місцезнаходження його майна.

Як вбачається з копії виконавчого напису № 198108 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., місцем проживання боржника зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

Аналогічна адреса проживання заявника зазначена і у постановах державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2021 року та про арешт коштів боржника від 01.08.2021 року.

Заявник у своїй заяві зазначає, що із її заробітної плати заявника щомісячно здійснюються відрахування на користь кредитора, однак не зазначає місця своєї роботи, що позбавляє суд можливості встановити місце виконання виконавчого напису, виходячи з місця роботи заявника.

Надана заявником копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1411-37705 від 15.08.2016 року, згідно якої місцем проживання зазначено адресу: АДРЕСА_2 , не є беззаперечним доказом здійснення виконавчих дій саме за цією адресою, оскільки як вбачається з виконавчого напису та постанов державного виконавця, такі виконавчі дії вчиняються виходячи з місця проживання заявника за адресою, саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки з наданих до суду документів вбачається, що виконавчі дії здійснюються виходячи з адреси проживання заявника: АДРЕСА_1 , заявником не надано відомостей про місце роботи або місце знаходження майна у Центральному районі міста Маріуполя, тому суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не буде підсудна Жовтневому районному суду міста Маріуполя Донецької області, та відповідно із заявою про забезпечення позову заявник звернулась із порушенням положень п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заявником невірно визначено підсудність цивільної справи, за якою подано заяву про забезпечення позову, суддя приходить до висновку про необхідність повернення такої заяви для подачі до належного суду, або надання до суду доказів вчинення нотаріальних дій на території, на яку поширюється юрисдикція Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, а саме зазначення місця роботи або місце знаходження майна.

Керуючись ст. ст. 149, 152, 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інпром Маркет», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Авдіївський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області СМУ МЮ (м. Харків) про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику.

Роз`яснити право на звернення із заявою до відповідного суду з урахуванням положень ст. 152 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Л.Г. Шатілова