ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року

справа № 705/3444/20
провадження № 22-ц/821/1620/21
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.,

секретаря - Захарченко А. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Уманської райдержадміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, у складі: головуючого судді Гудзенко В. Л.,

в с т а н о в и в :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Уманської РДА про усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Уманської РДА про усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною, відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що клопотання про забезпечення доказів, подане відповідачем після закриття підготовчого засідання, завданням якого і є вирішення в тому числі питань по зібранню відповідних доказів. А тому враховуючи, що стороною не дотримано строків подачі такого клопотання про забезпечення доказів, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 20 липня 2021 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій порушила питання про її скасування, з посиланням на порушення норм процесуального права, та задоволення заяви про забезпечення доказів в повному обсязі.

Мотиви скарги зводяться до незгоди з ухвалою про відмову в забезпеченні доказів, яка є предметом даного оскарження, та включення до наведеної скарги заперечень на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів у вказаній справі, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Скаржник зазначила, що суд, відмовляючи в задоволені її клопотання, не врахував той факт, що вона має труднощі з поданням доказів про забезпечення яких нею заявлено та не сприяв реалізації процесуального права учасника справи на їх отримання шляхом їх забезпечення з урахуванням того, що ухвалою Уманського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року у даній справі судом відмовлено у задоволенні її клопотання про витребування доказів. При цьому суд, приймаючи вказане судове рішення, не перевірив здатність здійснення батьківських обов`язків позивачем ОСОБА_4 .

Учасники справи правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористалися.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.

Оскаржуване судове рішення в цілому відповідає критерію обґрунтованості судового рішення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів суд першої інстанції керувався нормами ст. 116 ЦПК України та п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України відповідно до якої у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше. Враховуючи, що в підготовчому засіданні, яке відбулося 26 травня 2021 року було вирішено клопотання відповідача про витребування доказів, клопотання про забезпечення доказів від відповідача не надходило та підготовче засідання було закрите, суд дійшов висновку про те, що заявницею не дотримано вимог ЦПК України щодо строків подачі та забезпечення доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України під доказами розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Закон зобов`язує позивача подати докази разом із позовом (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Відповідача разом з поданням відзиву (ч. 3 ст. 83 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 4 5 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано, причини його неподання та докази про вчинення усіх залежних від учасника дій для його отримання, а суд у випадку визнання поважними причин неподання цього доказу, може встановити додатковий строк для його подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно вимог п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, та обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, забезпечення доказів це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Інститут забезпечення доказів передбачає вжиття судом невідкладних заходів фіксації до закріплення у визначеному процесуальним законом порядку фактичних даних, з метою використання їх як доказів при розгляді цивільної справи. Підставою таких заходів ЦПК України визначає неможливість надання такого доказу стороною або вірогідність його втрати.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення або потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

05 липня 2021 року відповідачем ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення доказів у даній справі, а саме: шляхом витребування у КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради інформацію про те, чи перебуває (перебував) на обліку у лікаря нарколога чи психіатра ОСОБА_1 , якщо перебуває, то з якого часу та з яким діагнозом та з цього приводу чи проходив він лікування; у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», чи знаходився на лікування ОСОБА_1 , якщо знаходився на лікуванні, то коли і з приводу якого захворювання та надати витяги (екіпризи) з медичних карт стаціонарного хворого про діагноз його захворювання.

Звертаючись до суду з даною заявою про забезпечення доказів датованою 05 липня 2021 року, ОСОБА_3 посилалась на те, що ухвалою Уманського міськрайонного суду від 26 травня 2021 року, постановленою у даній справі, судом відмовлено у задоволенні її клопотання про витребування у КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради та у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» доказів щодо перебування на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, та звернення за медичною допомогою позивача ОСОБА_1 .

Оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 159 СК України при вирішні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги, зокрема, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами, позивач повинен надати суду відповідні докази, а суд наділений обов`язком щодо їх перевірки. Проте позивач зазначених доказів суду не надав, в матеріалах даної цивільної справи вони відсутні, на адвокатські запити представника ОСОБА_3 медичні установи відмовили в наданні запитуваної інформації, пославшись на лікарську таємницю.

Водночас приведена заява не містить посилання на існування обставин які дають підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання зазначених доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання відповідача про забезпечення доказів.

Як вбачається з матеріалів оскарження приведеної ухвали суду, в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Уманської РДА про усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Уманської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком (матеріали оскарження ухвали не містять завіреної копії судового рішення, однак воно є оприлюдненим та загальнодоступним для перегляду в ЄДРСР, відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів відмовлено.

Приведена ухвала стала результатом розгляду у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про витребування у КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради інформацію про те, чи перебуває (перебував) на обліку у лікаря нарколога чи психіатра Коло Ю. С., якщо перебуває, то з якого часу та з яким діагнозом та з цього приводу чи проходив він лікування; у КНП « Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради», чи звертався за медичною допомогою ОСОБА_1 , якщо звертався, то коли і з приводу якого захворювання і чи він знаходився на лікуванні (амбулаторному чи стаціонарному) в даному медичному закладі. Вказана ухвала оскарженню не підлягає (а. с. 24).

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Уманської РДА про усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною до судового розгляду на 10 годину 30 хвилин 06 липня 2021 року (а. с. 6).

Досліджуючи матеріали оскарження ухвали, судова колегія звертає увагу на те, що заява відповідача про забезпечення доказів, яка за своїм змістом фактично аналогічна змісту клопотання про витребування доказів і питання відносно якого вирішено в рамках підготовчого засідання 26 травня 2021 року відповідною ухвалою суду, подано 05 липня 2021 року, тобто після закінчення 26 травня 2021 року підготовчого засідання у даній справі та призначення справи до судового розгляду.

Таким чином, звернувшись з заявою про забезпечення доказів після закриття підготовчого засідання, учасником справи, зокрема відповідачем ОСОБА_3 , фактично порушено питання через механізм забезпечення доказів сприяння їй у отриманні документів.

В даному випадку відповідач ОСОБА_3 помилково ототожнює різні процесуальні дії подання доказів, витребування доказів у порядку ст. 84 ЦПК України, і подання заяви про забезпечення доказів, які є різними за своїм правовим змістом та за процесуальними строками подання до суду.

З огляду на вище приведене, автором заяви не наведено достатніх підстав для забезпечення доказів у розумінні вимог статей 116, 117 ЦПК України з огляду на недоведеність необхідності їх забезпечення, а також необґрунтованість існування обставин, за яких невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або, що засіб доказування може бути втрачений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не сприяв в реалізації процесуального права заявника на отримання доказів шляхом їх забезпечення, не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції правомірно встановлено відсутність належних процесуальних підстав для задоволення даної заяви.

Окремо судова колегія зазначає, що посилання скаржника на включення до приведеної апеляційної скарги заперечень на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів у вказаній справі, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, не беруться до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, а в даному випадку предметом оскарження являється процесуальна ухвала суду, рішення у вказаній справі, за результатом її розгляду, ще не ухвалено.

За наведених обставин судова колегія констатує, що місцевий суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості відмови в забезпеченні позову не узгоджуються з вимогами наведених правових норм, не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять обставин, які б свідчили про порушення місцевим судом вимог закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скарга ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, о оскаржувану ухвалу 0 без мін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 липня 2021 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст ухвали складено 01 вересня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак