справа № 462/6381/21
УХВАЛА

03 вересня 2021 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1255 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вивчивши зміст заяви, приходжу до наступного висновку.

Стаття 161 ЦПК України визначає вимоги за якими може бути видано судовий наказ, а саме: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме у розмірі 1255 грн., визначаючи розмір суми аліментів, що підлягає стягненню, що є не допустимим, оскільки у нормі статті щодо стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку законодавцем не встановлюється чіткий розмір аліментів у твердій грошовій суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст.160 ЦПК України визначено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 163 СК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За змістом п. 4 ч. 3ст.163ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявником не долучено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що дитина дійсно проживає з ним та знаходиться на його утриманні (акти обстеження житлово-побутових умов, довідку про реєстрацію місця проживання дитини тощо).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, а саме зазначено чіткий розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а також те, що заявником не надано жодних доказів того, що дитина проживає разом з ним, що позбавляє можливості суд встановити з ким із батьків проживає дитина, а відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Окрім цього, суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема, п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.163,165 ЦПК України суд,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал ухвали.