Справа № 344/7069/19
Провадження № 22-з/4808/73/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Василишин
02 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Василишин Л.В.,
суддів: Горейко М.Д., Максюти І.О.,
секретаря Єлісевич О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Поляка Петра Петровича про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 30.03.2017 до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому від 14.08.2014,
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 березня 2021року та додаткове рішення від 07 квітня 2021 року залишено без змін.
Під час ухвалення постанови судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідачі заперечень щодо заявленого представником позивачки розміру витрат на правничу допомогу не надали, у судове засідання не з`явилися.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
Матеріалами справи встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 у, тому числі, в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Поляк Петро Петрович. На підтвердження своїх повноважень долучив ордер на надання правничої (правової) допомоги від 14.04.2021 (а.с. 110, т. 2); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 19, т. 1); витяг з договору № 41/19 про надання юридичної (правничої) допомоги від 07.03.2019.
На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: звіт (акт) від 17 травня 2021 року про надані послуги у зв`язку із розглядом апеляційної скарги ОСОБА_2 на додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 07 квітня 2021 року, згідно із яким розмір витрат складає 4800 грн (17.05.2021 ознайомлення із апеляційною скаргою, підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення (01:30 год); 01.06.2021 підготовка та представництво інтересів клієнта у суді (00:30 год) (а.с.115, т. 2); квитанцію до прибуткового касового ордера № 17/21/05 від 17.05.2021 на суму 4800 грн (а.с. 116, т. 2); звіт (акт) від 17 травня 2021 року про надані послуги у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, згідно із яким розмір витрат складає 7200 грн (17.05.2021 ознайомлення із апеляційною скаргою, підготовка відзиву на апеляційну скаргу (02:30 год); 01.06.2021 підготовка та представництво інтересів клієнта у суді (00:30 год) (а.с. 126, т. 2); квитанцію до прибуткового касового ордера № 17/21/05 від 17.05.2021 на суму 7200 грн (а.с. 128, т. 2); звіт (акт) від 28 серпня 2021 року про надані послуги у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, згідно із яким розмір витрат складає 4800 грн (01.06.2021 підготовка та представництво інтересів клієнта у суді (01:00 год); 18.08.2021 підготовка та представництво інтересів клієнта у суді (01:00 год) (а.с. 182, 194, т. 2); квитанцію до прибуткового касового ордера № 21/08/2021 від 25.08.2021 на суму 4800 грн (а.с. 183, 195, т. 2).
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто факт понесення витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для їх відшкодування з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведеним, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:
- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.);
- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, колегія суддів приходить висновку, що вказані заявником витрати частково підтверджені та обґрунтовані відповідними доказами.
Так, звертаючись до суду із вимогою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Поляк П.П. подав два окремі звіти (акти) про надані послуги, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 07.04.2021 та на основне рішення суду - від 16.03.2021.
При цьому, у зазначених звітах двічі вказав витрати на ознайомлення з апеляційною скаргою та витрати, пов`язані із підготовкою та представництвом інтересів клієнта в суді (01.06.2021).
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що 02.06.2021 судове засідання було відкладено за клопотанням сторони апелянта. Тобто з огляду на підстави понесення наведених витрат та їх суті, вони в заявленому обсязі не є реальними витратами на правничу допомогу в розумінні ст.141 ЦПК. Відтак, зусилля адвоката були спрямовані на дослідження тих же матеріалів справи та забезпечено представництво за апеляційною скаргою в межах однієї цивільної справи, тоді як розгляд справи не відбувся у зв`язку з відкладенням. Тому на думку суду, доведеними є витрати на 6000 грн (2400+3600) за звітами-актами про виконану роботу від 17.05.2021.
Разом з тим, інші витрати заявника документально підтверджені, докази на підтвердження їх понесення подано у встановленому цивільно-процесуальним законодавством порядку, відповідачі не заявляли клопотання про їх зменшення, у зв`язку з неспівмірністю, а тому колегія суддів вважає, що вони підлягають стягненню.
Керуючись ст.141, 270, 381, 382, 383 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Поляка Петра Петровича про ухвалення додаткового рішення про судові витрати у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ЦЕНТР ЛТД» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 30.03.2017 до договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому від 14.08.2014, задоволити частково.
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 03.09.2021.

Суддя-доповідач: Василишин Л.В.

Судді: Горейко М.Д.

Максюта І.О.