Ухвала

Іменем України

31 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 491/599/19

провадження № 61-13441ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства «Агро-Юг», яка подана адвокатом Свидою Катериною Володимирівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Агро-Юг» про визнання договорів оренди недійсними та визнання договору оренди укладеним,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ТОВ «Украгросоюз ЛТД» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просило визнати недійсними договори оренди землі укладені між ОСОБА_1 та ПП «Агрос-Юг», про оренду земельноих ділянок з кадастровими номерами :01:002:0293, :01:002:0294, від 19 вересня 2016 року та визнати укладеним договір оренди землі між ОСОБА_1 та ТОВ «Украгросоюз ЛТД» в запропонованій редакції.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Украгросоюз ЛТД» було відмовлено.

У грудні 2020 року на представник ПП «Агрос-Юг»- адвокат Свида К. В. подав до суду першої інстанції заяву про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

28 грудня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника ПП «Агрос-Юг» адвоката Свиди К.В. про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).

Додатковим рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 січня 2021 року заяву ПП «Агрос-Юг» про стягнення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Украгросоюз ЛТД» на користь ПП «Агрос-Юг» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 36 458,30 грн.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю вимог вказаної заяви.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Украгросоюз ЛТД» оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Украгросоюз ЛТД» задоволено частково.

Додаткове рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 січня 2021 року змінено, в частині стягнення з ТОВ «Украгросоюз ЛТД» на користь ПП «Агрос-Юг» витрат на професійну правничу допомогу адвоката із розміру 36 458,30 грн на 18 229,15 грн.

06 серпня 2021 року ПП «Агрос-Юг», через свого адвоката Свиду К. В., звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2021року.

06 серпня 2021 року ПП «Агрос-Юг», через свого адвоката Свиду К. В., звернулося засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2021 року, а справу направити на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладеного у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19, від 20 листопада 2020 року в справі № 910/13071/19, від 16 травня 2019 року в справі № 823/2638/18, від 09 липня 2019 року в справі № 923/726/18, від 22 жовтня 2020 року в справі № 910/9187/19, від 13 грудня 2018 року в справі №816/2096/17, від 26 лютого 2020 року в справі № 910/14371/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, а саме суд не дослідив зібрані у справі докази та розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Касаційна скарга мотивована необґрунтованістю постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07 травня 2019 року між ПП «Агрос-Юг» та АО «Паверлекс» був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги.

29 жовтня 2019 року між ПП «Агрос-Юг» та АО «Паверлекс» було укладено додаткову угоду № 3, якою доповнено пункт 1.2. Договору від 07 травня 2019 року підпунктом 1.2.2. наступного змісту: «Правова (правнича) допомога надається Об`єднанням щодо представництва інтересів Клієнта у справі №491/599/19.

За домовленістю сторін вартість однієї години витраченого часу адвоката Об`єднання у справі дорівнює 1250,00 гривень (п. 5.3 Договору).

Адвокатом Свидою К. В. були підготовлені та направлені до суду: відзив на позов; заперечення; додаткові пояснення, а також заяви процесуального характеру, які стосуються руху справи та пов`язані з рухом справи в суді, що детально відображено у звітах про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу для надання правничої (правової) допомоги ПП «Агрос-Юг» по договору.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У пункті 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За нормами частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.

Схожий за змістом висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.

Частинами третьою - п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що вказано у частині шостій статті 137 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Виходячи із загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи складність справи, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення судових витрат та визначення їх розміру, який підлягає відшкодуванню у сумі 18229,15 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах, що зазначені заявником у касаційній скарзі.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою та на правильність висновків апеляційного суду не впливають.

Отже, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суди розглянули судові рішення відповідно до такого висновку.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність передбачених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України підстав для визнання касаційної скарги заявника необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агро-Юг», яка подана адвокатом Свидою Катериною Володимирівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 19 липня 2021 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросоюз ЛТД» до ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Агро-Юг» про визнання договорів оренди недійсними та визнання договору оренди укладеним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун