справа № 631/906/21
провадження № 2-н/631/288/21
Нововодолазький районний суд Харківської області
С У Д О В И Й Н А К А З
20 вересня 2021 року селище міського типу Нова Водолага
Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявником заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України).
Частиною 3 статті 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку (частина 5 статті 97 Кодексу законів про працю України).
У відповідності з приписами статті 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.
Аналогічні приписи містяться у статті 24 Закону України «Про оплату праці».
Також згідно зі статтею 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.
При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 Цивільного кодексу України).
В порушення зазначених норм закону боржник зобов`язання належним чином не виконав, порушив строки виплати суми заробітної плати, встановлені чинним законодавством України, що призвело до порушення прав працівника.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 168 Цивільного процесуального кодексу України суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4-1 частини 4 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір з розрахунку 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки заявник звільнений від сплати судового збору відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з боржника в дохід держави.
Керуючись статтею 43 Конституції України, статтями 94, 97, 115 Кодексу законів про працю України, статтями 13, 19, 28, 141, 160 163, 165, 167, 168, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України,
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ в частині стягнення заборгованості із заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя: Т. М. Трояновська
Копію судового наказу надіслати боржникові одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом (частина 3 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України).
Роз`яснити боржнику, що відповідно до вимог частини 1 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України він має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та повинна містити відомості та документи, передбачені частинами 3 та 5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог частини 1 статті 172 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд протягом п`яти днів з дня набрання судовим наказом законної сили надсилає його копію (текст), що містить інформацію про вебадресу такого судового наказу в Єдиному державному реєстрі судових рішень та Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, стягувачу на його офіційну електронну адресу або рекомендованим чи цінним листом у разі відсутності офіційної електронної адреси.
Судовий наказ набрав законної сили «_____» _____________20___ року.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання до «_____» ___________20___ року.
Судовий наказ видано «_____» ______________20___ року.
Суддя: Т. М. Трояновська