Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі головуючого судді Грицай К.М.,
за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,
учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі питання про судові витрати у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 105 000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 65 000,00 грн.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 51734 (п`ятдесят одна тисяча сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час ухваленні рішення у даній справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Представником позивача перед судовими дебатами було заявлено про те, що ним буде подано докази понесених судових витрат відповідно вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

01 липня 2021 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з відповідача на користь позивача 25890,75 грн. з яких: 2084,20 грн. - витрати понесені на оплату судового збору; 11183,20 грн. - витрати понесені на оплату експертизи; 12000,00 грн. - витрати понесені на оплату правничої допомоги; 138,53 грн. - витрати по оплаті комісії банку щодо сплати судового збору, вартості експертизи, вартості правової допомоги; 484,82 грн. - витрати по оплаті поштових відправлень, що направлялись позивачем сторонам у даній справі.

В обґрунтування понесених судових витрат позивач надав наступні документи: Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 19.07.2019 року; Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 20.07.2019 року; Акт виконаних робіт/наданих послуг № 1 від 30.06.2021 року, згідно якого загальна сума за виконані юридичні послуги становить 12 000,00 грн.; квитанцію № 71376 від 09.09.2019 року про сплату судового збору у розмірі 1700,00 грн. (комісія - 34,69 грн.); квитанцію № 71433 від 09.09.2019 року про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн. (комісія - 7,84 грн.); рахунок № 4822 від 13 січня 2020 року по оплаті експертизи на суму 6280,00 грн.; дублікат квитанції № 0.0..1 від 16.02.2020 року про оплату експертизи № 26/20-22 на суму 6280,00 грн. (3,00 грн. - комісія); рахунок № 2009 від 04 вересня 2020 року по оплаті експертизи на суму 4903,20,00 грн.; дублікат квитанції № 0.0..1 від 01.10.2020 року про оплату експертизи № 2889/2890/20-26 на суму 4903,20 грн. (3,00 грн. - комісія); квитанцію № РКО2341 від 19 липня 2019 року про оплату 7500,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 19.07.2019 року (75.00 грн. - комісія); квитанцію № РКО1038 від 18 березня 2020 року про оплату 1500,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 19.07.2019 року (15.00 грн. - комісія); квитанцію до прибуткового касового ордера № 5 від 31.05.2021 року про оплату 3000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 20.07.2020 року; фіскальні чеки про відправлення кореспонденції учасникам справи на загальну суму 346,84 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подане клопотання про стягнення судових витрат та просив суд задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання позивача із заявленим розміром судових витрат та надала суду письмові заперечення, у яких вказала, що позивачем не враховано положення ч. 1 ст. 144 ЦПК України щодо пропорційності стягнення суми судових витрат відповідно розміру задоволених позовних вимог, крім того, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову не підлягає до стягнення з відповідача, оскільки відповідно до ухвали про відмову в її задоволенні, вказано про безпідставність заявленого клопотання. Також вважає, що при вирішенні питання про стягнення судових витрат із ОСОБА_3 не може враховуватись вартість понесених витрат на сплату судово-психологічної експертизи в розмірі 4903,20 грн., звернення із вказаним клопотанням не є обов`язковим, оскільки відповідно до положень ст. 22 ЦК України, сторона обгрунтовує розмір моральної шкоди належними і допустимими доказами із зазначенням певних обставин, які їх підтверджують, а саме перенесені душевні страждання та їх вплив на щоденний спосіб життя заявника. Представник відповідача вважає, що не підлягають стягненню із відповідача витрати по сплаті комісії банку, оскільки вказані суми не відносяться до витрат пов`язаних із судовим розглядом. Також, не можуть стягуватись судом витрати, які понесені за надсилання відповідних документів третім особам у розмірі 120,48 грн. Щодо витрат на правничу допомогу, то слід також застосувати вимоги ч. 1 ст. 144 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення та часткове задоволення заяви позивача з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог п. 3) 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно позовної заяви, до стягнення з відповідача було заявлено суму 170000,00 грн., рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позов задоволено частково та стягнуто загальну суму 53734,00, що становить в процентному співвідношенні до розміру заявлених вимог - 31,6 % (53734,00 грн.х100%:170000 грн.=31,6%).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання про судові витрати, та враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору в сумі 537,34 грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 53734,00 грн.) * 1700 грн. (сума сплаченого судового збору) / 170000,00 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 537,34 грн.; витрат за залучення експерта в сумі 3533,89 грн., виходячи з розрахунку: 11183,20 грн.:100%х31,6%.=3533,89 грн., які підлягають до стягнення з відповідача.

Вирішуючи вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. суд враховує заперечення представника відповідача, складність справи, обсяг виконаних складність справи, робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат та пропорційність до розміру задоволених позовних вимог, тому приходить до висновку про доведеність позивачем понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача комісії банку та поштові витрат, суд вважає, що комісія банку за сплату судового збору та поштові витрати не відносяться до судових витрат, передбачених переліком, зазначеним у частинах 1, 3 ст.133 ЦПК України, який є вичерпним, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду даної судової справи.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 07.03.2019 по справі №200/10765/18-а.

Також, суд вважає, що у задоволенні вимог про стягнення сплаченого позивачем судового збору за звернення із заявою про забезпечення позову у розмірі 384,20 грн. слід відмовити, виходячи з наступного.

09 вересня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до якої долучив квитанцію про сплату № 71433 від 09.09.2019 року на суму 384,20 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

30 жовтня 2019 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, до якої долучив квитанцію про сплату № 71433 від 09.09.2019 року на суму 384,20 грн.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Таким чином, у зв`язку тим, що у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, 384,20 грн. сплаченого судового збору за звернення із заявою про забезпечення позову стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір в сумі 537 (п`ятсот тридцять сім) грн. 34 коп., витрати за залучення експерта в сумі 3533 (три тисячі п`ятсот тридцять три) грн. 89 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст додатового рішення суду складений 06 вересня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай