Справа № 302/277/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кондора Р.Ю.,Кожух О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року, головуючий суддя Кривка В.П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, пов`язаних з її навчанням у сумі 92456 гривень,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, пов`язаних з її навчанням у сумі 92456 гривень.

Позовні вимоги, обґрунтовує наступним, що сторони перебували в шлюбі 1993-2015 роки. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ,1994 р.н., дочка ОСОБА_4 -2002 р.н. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка ОСОБА_4 залишилась проживати з позивачкою. Згідно з рішенням Міжгірського районного суду від 02.10.2012 з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 щомісячно в твердій грошовій сумі по 600 гривень. З 10.02.2021 з відповідача присуджено стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання в розмірі 2200 гривень, починаючи з 05.01.2021 і до закінчення навчання та досягнення віку 23 років у зв`язку з навчанням у Врацлавському університеті Республіка Польща за спеціальністю германська філологія. Вартість навчання в університеті становить 2150 євро щорічно, а вартість найму житла 500 польських злотих щомісячно.

Відповідач не брав участі у додаткових витратах, пов`язаних з навчанням дитини.

Позивач вважає, що відповідач є забезпеченим матеріально і фінансово, здоровим, а також є працездатним, а тому зобов`язаний брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з навчанням неповнолітньої дитини. Відповідач надав нотаріально посвідчену письмову згоду на виїзд дочки за кордон у зв`язку з її навчанням у м. Вроцлав, тобто усвідомлював настання додаткових витрат на навчання дитини.

Позивач у період з липня 2019 по вересень 2020 сплатила за навчання неповнолітньої дочки 4300 євро, а також за оренду житла з вересня 2019 по вересень 2020 6000 злотих. Кошти за навчання були перераховані роботодавцями позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо позивач в той час працювала в Норвегії на підприємствах зазначених осіб і не мала відкритих особових рахунків в цій країні для перерахування коштів. Всі кошти повернуті позивачем роботодавцям під розписку та банківські платіжні документи. Позивач вважає, що відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України відповідач зобов`язаний повернути їй 2150 євро, що еквівалентно за курсом НБУ станом на час подання позову (10.03.2021) 70894 грн., а також 3000 злотих 21562 грн., всього: 92456 грн.

Позивач зазначила, що відповідач має можливість виконати аліментний обов`язок, бо є власником житлового будинку загальною площею 160,26 кв.м; земельної ділянки площею 0,833 га в селі Лопушне, Міжгірського району; 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 загальною площею 95,8 кв. метрів. Відповідач є власником різної сільськогосподарської техніки, вантажних автомобілів, легкових автомобілів, а тому має можливість покрити додаткові витрати у зв`язку з навчанням дитини, які зазначені в позові.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 92456 гривень (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ятдесят шість). Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач офіційно сплачує аліменти у розмірі 2200,00 гривень встановлені за рішенням суду і до досягнення дитиною 23 років у зв`язку з її навчанням.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.07.2021 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано позивачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ,1994 р.н., дочка ОСОБА_4 -2002 р.н.

Також, встановлено, що донька ОСОБА_4 , 2002 року народження навчається з 2019 року у Врацлавському університеті (Республіка Польща).

Вартість навчання становило в 2019 році 2150 євро, а вартість найму житла 500 польських злотих щомісячно. Зазначені витрати оплачені повністю позивачкою.

Донька сторін - ОСОБА_8 досягла повноліття (18 років) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.01.2021 у справі № 302/12/21 з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_9 стягнуто на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання аліменти у розмірі твердої грошової суми 2200 гривень щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 23 років. Це рішення суду сторонами не оскаржувалось і набрало законної сили 13.03.2021.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини за кордоном за спеціальністю германська філологія нею сплачено кошти за навчання та вартість найму житла.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону, що відповідно до ст. 376 ЦПК є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, пов`язаних з її навчанням у сумі 92456 гривень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 1 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді