Справа № 146/429/20
"07" вересня 2021 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,
з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»»
вимоги позивача: про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання
представники позивача: адвокат Піпко А.М.,
адвокат Герасимчук О.О.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позов позивачем обґрунтований наступним.
ОСОБА_1 раніше уклала з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»» договір оренди вищевказаної земельної ділянки, однак даний договір позивачу надано не було. Того ж року позивач за вказівкою представників відповідача підписала якісь документи, за їх словами про виплату за цим договором орендної плати.
В 2014 році представники відповідача знову звернулися до позивача з проханням підписати інший договір оренди землі та пояснили, що їй раніше вже сплачено орендну плату, а укладення іншого договору потрібно для внесення даних про нього в новий реєстр. Даний договір позивачу відповідач не надав, як і державний реєстратор на заяву від 22.05.2020 року.
У зв`язку з викладеним, а також через відсутність юридичної обізнаності позивач вимушена була звернутися за юридичною допомогою до адвоката.
Із отриманої адвокатом інформаційної довідки № 209708715 від 21.05.2020 року стало відомо про те, що між сторонами було укладено договір оренди землі № 172/Т від 16.09.2014 року, за яким 29.09.2014 року зареєстровано право оренди земельної ділянки строком на 30 років.
Позивач вказує, що відповідач порушив свій обов`язок виплати позивачу орендної плати більше двох разів, що є систематичним невиконанням умов договору оренди і підставою для визнання договору оренди землі припиненим, шляхом його розірвання.
Вказана заява обґрунтована наступним.
Позивач вказує, що відповідно до п.4.1. договору оренди землі №172/Т від 16.09.2014 року, орендна плата сплачується орендарем в грошовій формі готівкою через касу підприємства, або в натуральній формі, або в відробітковій формі. Розмір орендної плати у рік становить не менше ніж 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме в грошовій формі 2249,15 грн., в рік або в натуральній формі 21,40 центнерів зерна в рік.
Позивач зазначає, що відповідач не надав жодних доказів оплати орендної плати позивачу готівкою або в натуральній формі, а надані ним документи їх перерахування в безготівковій формі є неналежними доказами. Відповідач визнає те, що перераховані кошти позивачем не отримані, адже повернуті відповідачу через закінчення терміну чинності. При цьому мало місце невірне оформлення платежу.
Позивач наголошує, що відповідач безпідставно не сплатив позивачу орендну плату хоча мав таку можливість шляхом внесення належних з нього грошей на депозит нотаріуса , якщо вважав, що позивач ухиляється від прийняття виконання. Систематична несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору та є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість.
Вказана заява обґрунтована наступним.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 29 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15 липня 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 липня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 08 жовтня 2020 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 08 жовтня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 01 грудня 2020 року.
30 листопада 2020 року позивачем направлено до суду заяву про зміну предмету або підстави позову.
29 грудня 2020 року позивачем направлено до суду заяву про збільшення/зменшення розміру позовних вимог.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 30 грудня 2020 року підготовче судове засідання відкладено на 12 лютого 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 08 квітня 2021 року.
31 березня 2021 року представником відповідача надано до суду заперечення на заяву про збільшення/зменшення розміру позовних вимог та заяву про збільшення/зменшення розміру позовних вимог.
08 квітня 2021 року представником відповідача надано до суду заяву про застосування строків позовної давності.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 08 квітня 2021 року розгляд справи відкладено на 18 травня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 18 травня 2021 року розгляд справи відкладено на 15 червня 2021 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 08 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 07 вересня 2021 року
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Представники позивача, ОСОБА_1 адвокат Піпко А.М. та адвокат Герасимчук О.О. в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник позивача, адвокат Піпко А.М. в судовому засіданні зазначив, що жодних доказів отримання позивачем орендної плати, поштові повідомлення додані до матеріалів справи відповідачем повернуті останньому за минуванням терміну зберігання. Крім того, заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, з тих підстав, що вказане клопотання ним подано з порушенням процесуальних строків. Також вказав, що ОСОБА_2 , який подав вказане клопотання не має повноважень бути представником ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»».
Адвокат Піпко А.М. та адвокат Герасимчук О.О. окрім вказаного, до закінчення судових дебатів просили в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України не визначати розмір витрат на надання правової допомоги, оскільки ними протягом п`яти днів після ухвалення рішення буде подано докази щодо витрат на правову допомогу
Представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Станом на 07 вересня 2021 року відзив на позов до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку загального позовного провадження по справі представник ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» був належним чином повідомлений, в зв`язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно п.3 Розділу ХІІ ЦПК України, чинного на момент подачі позову, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ст. 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 316 та 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 Цивільного кодексу України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (стаття 328 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно ч.1 ст. 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.
Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»» ОСОБА_2 має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо (член виконавчого органу дирекції підприємства, уповноважений безпосередньо діяти в судах від імені товариства без довіреності) представник. (а.с.187)
Згідно договору оренди землі № 172/Т від 16 вересня 2014 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» вбачається, що орендодавець ОСОБА_1 надає належну їй, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,9191 га, яка знаходяться на території Томашпільської селищної ради. Даний договір укладено на тридцять років.
Відповідно до п. 4.1 Договору, орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі готівкою через касу підприємства, або в натуральній формі, або відробітковій формі надання послуг. Розмір орендної плати у рік становить не менше ніж 3,0 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначеної в п. 2.4 договору, а саме в грошовій формі 2249,15 грн. в рік , або в натуральній формі 21,40 центнерів зерна в рік.
Відповідно до п. 4.4. Договору, орендна плата виплачується у строк до 20 грудня кожного поточного року.
Відповідно до п. 4.7. Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.
Згідно п. 12.4 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Як вбачається з акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду, орендодавець ОСОБА_1 передала, а орендар ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» прийняв в строкове платне користування ділянку розміром 3,9191 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Томашпільської селещної ради, яка належить орендодавцю на праві приватної власності.
Як зазначалося вище позивачка звернулася до суду, оскільки відповідачем було порушено п. 4.4. спірного договору оренди щодо виплати орендної плати.
Згідно заяви представника позивачки, остання 22.05.2020 року зверталася до відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації з заявою про надання їй копії договору оренди землі серія та номер 172/Т. ( а.с.10)
Згідно пункту 1 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Приписами ст.24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Положеннями ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Отже, розглядаючи спори про розірвання договору оренди з підстав заборгованості по орендній платі, слід мати на увазі, що згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.
Відповідно до пункту 12.4 договору оренди землі, його дія припиняється шляхом розірвання: за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом.
Позивачка посилається на те, що орендарем орендна плата за 2014-2019 роки не була сплачена. В даному випадку суд вважає, що оплата орендної плати є істотними обставинами, а її неотримання орендодавцем більш ніж 5 років, є істотним порушенням договірних умов, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. За таких умов доводи позивача мають правове значення для вирішення даного спору, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст.651 ЦК України та умов договору є правовою підставою для розірвання цього договору. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Окрім того, ухвалою Томашпільського районного суду від 12 лютого 2021 року судом витребовувалися в ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» бухгалтерські книги щодо нарахування ОСОБА_1 за період з 2014 року по 2020 рік включно, орендної плати за договором оренди землі № 172/Т від 16.09.2014 року.
Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Також у своєму позові позивач відповідно до положень ст.93 ЦПК України поставив відповідачу чотири запитання. Відповідач не надав відповіді на поставлені позивачем запитання у передбаченій законом формі заяви свідка.
Згідно копії реєстру безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання №ЗД000000517 від 25.05.2020 року, ОСОБА_1 призначався переказ у сумі 7062,00 грн, сума комісії 56,50 грн, призначення переказу - виплата орендної плати за 2019 рік (позика). (а.с.70 зворот)
Відповідно до копії платіжного доручення від 07 жовтня 2020 року № 9203, ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» перераховано до Центру поштового зв`язку №6 в м.Тульчин 314124,97 грн., призначення платежу плата за оренду земельних паїв та комісійна винагорода за її виплату згідно реєстру №ЗД000000826 від 23.07.2020 року. (а.с.86)
У постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17 зазначено, що той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати за землю, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки судами встановлений факт її систематичної несплати протягом періоду дії договору оренди землі, що відповідно до ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договору від 24.03.2006 р. є достатньою правовою підставою для розірвання цього договору.
Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо розірвання договору оренди.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно розрахунку ціни позову: суми заборгованості, інфляційних втрат, розміру пені та 3% річних від простроченої суми, наданого позивачем,
сума заборгованості за період з 21.12.2014 року по 21.12.2020 року становить 2809,33 грн.,
сума заборгованості за період з 21.12.2015 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн.,
сума заборгованості за період з 21.12.2016 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн.,
сума заборгованості за період з 21.12.2017 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн.,
сума заборгованості за період з 21.12.2018 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн.,
сума заборгованості за період з 21.12.2019 року по 21.12.2020 року становить 3661,29 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2014 року по 21.12.2020 року становить 2809,33 грн. х 2,17560349 2809,33 грн. = 3302,66 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2015 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн. х 1,51807838 - 3370,92 грн. = 1746,40 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2016 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн. х 1,35106693 - 3370,92 грн. = 1183,42 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2017 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн. х 1,18860021 - 3370,92 грн. = 635,76 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2018 року по 21.12.2020 року становить 3370,92 грн. х 1,08273963 - 3370,92 грн. = 278,91 грн.,
сума інфляційного збільшення за період з 21.12.2019 року по 21.12.2020 року становить 3661,29 грн. х 1,04055827 -3661,29 грн. = 148,50 грн.
всього:7295,66 грн.;
розмір пені за період з 21.12.2014 року по 21.12.2020 року становить 5538,38 грн.,
розмір пені за період з 21.12.2015 року по 21.12.2020 року становить 4956,35 грн.,
розмір пені за період з 21.12.2016 року по 21.12.2020 року становить 3740,86 грн.,
розмір пені за період з 21.12.2017 року по 21.12.2020 року становить 2851,47 грн.,
розмір пені за період з 21.12.2018 року по 21.12.2020 року становить 1703,88 грн.,
розмір пені за період з 21.12.2019 року по 21.12.2020 року становить 597,39 грн.,
розмір 3% річних, всього 2032,99 грн. (а.с. 134 - 158).
Однак, суд не погоджується з наведеним обрахунком позивача, оскільки із договору оренди №172/Т, чітко видно, що розмір орендної плати у рік становить не менше ніж 3,0 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначеної в п. 2.4 договору, а саме в грошовій формі 2249,15 грн. в рік , або в натуральній формі 21,40 центнерів зерна в рік.
Відповідач надіслав до суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2014-2016 роки, в частині стягнення інфляційних втрат за 2014-2016 роки, 3% річних за 2014 2016 роки і пені за 2014-2019 роки.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.1, ч.2 ст. 258 ЦК України).
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.
Згідно ч.3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Таким чином, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості, а також інфляційних втрат, 3% річних за 2014 рік закінчився 21.12.2017 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості, а також інфляційних втрат, 3% річних за 2015 рік закінчився 21.12.2018 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення заборгованості, а також інфляційних втрат, 3% річних за 2016 рік закінчився 21.12.2019 року, а також строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення пені за 2014 рік закінчився 21.12.2015 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення пені за 2015 рік закінчився 21.12.2016 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення пені за 2016 рік закінчився 21.12.2017 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення пені за 2017 рік закінчився 21.12.2018 року, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із вимогою про стягнення пені за 2018 рік закінчився 21.12.2019 року. До суду позовна заява надійшла 27.05.2020 року, тобто поза межами строку позовної давності для вказаних вимог.
Таким чином, з врахуванням строків позовної давності, сума заборгованості з орендної плати ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» перед ОСОБА_1 становить 6747,45 грн. (2249,15 грн. + 2249,15 грн. + 2249,15 грн.) (за період з 2017 року по 2019 рік включно (3 роки);
Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = ( ІІ1 / 100 ) х ( ІІ2 / 100 ) х ( ІІ3 / 100) х ... ( ІІZ / 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; <...>; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
Таким чином, сукупний індекс інфляції по заборгованості з орендної плати за 2017 рік за період з 21.12.2017 року по 21.12.2020 року визначено у розмірі 1.199 (( 101,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,10 : 100) x (100,80 : 100) x (100,00 : 100) x (100,00 : 100) x (99,30 : 100) x (100,00 : 100) x (101,90 : 100) x (101,70 : 100) x (101,40 : 100) x (100,80 : 100) x (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100)); сукупний індекс інфляції по заборгованості з орендної плати за 2018 рік за період 21.12.2018 року по 21.12.2020 року визначено у розмірі 1.092 ((101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100)); сукупний індекс інфляції по заборгованості з орендної плати за 2019 рік за період 21.12.2019 року по 21.12.2020 року визначено у розмірі 1.050 ((100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100)).
Інфляційні втрати по заборгованості з орендної плати за 2017 рік становлять 447,58 грн. (2249,15 х 1,199 2249,15), інфляційні втрати по заборгованості з орендної плати за 2018 рік становлять 206,92 грн. (2249,15 х 1,092 2249,15), інфляційні втрати по заборгованості з орендної плати за 2019 рік становлять 112,46 грн. (2249,15 х 1,050 2249,15), разом 766,96 грн.
Розрахунок 3% річних проводиться за формулою: RPS=S*Q*V/D/100, де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V - 3%, D - кількість днів у році, 100 - 100%
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних по заборгованості з орендної плати за 2017 рік за період з 21.12.2017 року по 21.12.2020 року, включно (1097 днів) в розмірі 202,79 грн. ( 2249,15 х 1097 х 3 : 365 : 100 ); 3% річних по заборгованості з орендної плати за 2018 рік за період з 21.12.2018 року по 21.12.2020 року, включно (732 дні) в розмірі 135,32 грн. ( 2249,15 х 732 х 3 : 365 : 100 ); 3% річних по заборгованості з орендної плати за 2019 рік за період з 21.12.2019 року по 21.12.2020 року, включно (367 днів) в розмірі 67,84 грн. ( 2249,15 х 367 х 3 : 365 : 100 ), разом 405,95 грн.
Розрахунок пені проводиться за формулою, пеня = С х 2ОСД / 100 / 365 х Д , де С сума заборгованості за період; 2ОСД подвійна облікова ставка НБУ; Д кількість днів прострочення.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня по заборгованості з орендної плати за 2019 рік за період з 21.12.2019 року по 21.12.2020 року в розмірі 367 грн. ( 18,30 грн. (2249,15 x (2 x 13,50 : 365) x 11 : 100) + 49,78 грн. ( 2249,15 x (2 x 13,50 : 366 ) x 30 : 100) + 56,80 грн. (2249,15 x (2 x 11,00 : 366 ) x 42 : 100) + 51,62 грн. (2249,15 x (2 x 10,00 : 366 ) x 42: 100) + 48,18 грн. (2249,15 x (2 x 8,00 : 366 ) x 49: 100) + 142,32 грн. (2249,15 x (2 x 6,00 : 366 ) x 193: 100))
Всього сума стягнень з відповідача, що виникли внаслідок порушення зобов`язань складає 8287,36 грн. (6747,45 грн. + 766,96 грн. + 405,95 грн. + 367 грн.)
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене, зокрема, часткове підтвердження представником позивача збільшених позовних вимог, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що збільшені позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 гривень.
Однак, оскільки вимогу майнового характеру, а саме стягнення заборгованості було задоволено частково, з відповідача слід стягнути на користь позивача 840,80 грн сплаченого судового збору за вимогу немайнового характеру, яку суд задовольняє та 143,16 грн. сплаченого судового збору за вимогу майнового характеру, яку суд задовольняє частково.
Отже, з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 983,96 грн. судового збору.
Водночас, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки представниками позивача до закінчення судових дебатів зроблено заяву про надання доказів витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, питання розміру витрат на правову допомогу пов`язану з розглядом справи при винесенні рішення розгляду не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 204, 215, 245, 256-257, 525, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1,13, 14, 18, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 12, 13, 76, 78, 95, 141, 142, 256-259, 261, 263-265, 354 ЦПК України суд,
Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» про визнання договору оренди землі припиненим шляхом його розірвання задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена Долина»» на користь ОСОБА_1 за договором оренди землі № 172/Т від 16.09.2014 року заборгованість по сплаті орендної плати 6747,45 грн. (шість тисяч сімсот сорок сім гривень сорок п`ять копійок), інфляційні втрати - 766,96 грн. (сімсот шістдесят шість гривень дев`яносто шість копійок), 3 відсотки річних - 405,95 грн. (чотириста п`ять гривень дев`яносто п`ять копійок), пеню - 367 грн. (триста шістдесят сім гривень), а всього 8287,36 грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят сім гривень тридцять шість копійок).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ТОВ Агрокомплекс «Зелена Долина» на користь ОСОБА_1 983,96 грн. (дев`ятсот вісімдесят три гривні дев`яносто шість копійок) судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору.
Питання розміру витрат на правову допомогу пов`язану з розглядом справи вирішити протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.09.1998 року Томашпільский РВ УМВС України у Вінницькій області, РНКОПП НОМЕР_2 , адреса: 24214, Вінницька область, Тульчинський район, с.Горишківське;

відповідач: ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», , юридична адреса 24200 Вінницька область, смт. Томашпіль вул. Івана Богуна, 4.

Повний текст рішення виготовлено 17.09.2021 року

Суддя: О. В. Пилипчук