ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №592/11081/20

Номер провадження 22-ц/816/1114/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року в складі судді Катрич О.М., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 18 травня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

30 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення на користь заявниці аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття, а також стягнення 43942,50 грн грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску. Також заявниця просила стягнути з відповідача 2500 грн витрат на правничу допомогу, 1681,60 грн судового збору та 200 грн витрат на виготовлення довідки про вартість автомобіля.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 12 березня 2016 року заявниця перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, сім`я розпалася, дитина проживає з позивачкою, а коштів, які надає відповідач на її утримання дитини, не вистачає на покриття всіх витрат. Відповідач працездатний, інших дітей на утриманні немає, а тому має можливість сплачувати аліменти. Крім того, під час шлюбу був придбаний спірний автомобіль, який згодом він продав, а тому заявниця має право на половину його оціночної вартості.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 12 березня 2016 року виконкомом Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28035 грн грошової компенсації, що складає 1/2 частину вартості автомобіля DAEWOO NUBIRA,1998 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн; суму сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн; витрати на виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 200 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду в частині задоволених вимог про стягнення грошової компенсації 1/2 частини вартості проданого автомобіля та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги. В частині розподілу судових витрат заявник просить рішення суду змінити, розподіливши їх пропорційно до задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що спірний автомобіль було придбано у період, коли з позивачкою були фактично припинені сімейні відносини. Крім того, автомобіль було придбано за власні та позичені кошти та не в інтересах сім`ї. чатсина коштів на придбання автомобіля були отримані від продажу іншого автомобіля, набутого до шлюбу. Позивачка жодних витрат на утримання автомобіля не здійснювала, на його відновлення відповідач витратив 32690 грн, про що заявниця навіть і не знала. Звертається увага суду на неправильний розподіл судових витрат, оскільки позов задоволено частково.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Мірошниченко В.В. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. При цьому зазначає, що за час шлюбу за спільні сімейні кошти відповідачем придбавались і продавались всі автомобілі, а тому спірний автомобіль, який було продано без згоди заявниці, є спільною сумісною власністю подружжя. Щодо неправильного розподілу судових витрат, представник позивачки частково погоджується, але надав контррозрахунок.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_2 - адвокат Ющенко А.Ю. просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, зазначаючи, що спірний автомобіль все ж є особистою власністю відповідача, оскільки був придбаний частково за позичені кошти, а частково за кошти, отримані від продажу іншого автомобіля, яким володів відповідач ще до шлюбу. Подаровані батьками кошти на весілля сторони витратили на придбання побутової техніки. Зазначає, що дійсно спочатку автомобіль було виставлено на продаж, проте у зв`язку з його пошкодженням та відновлювальним ремонтом, ціну транспортного засобу було знижено до 30000 грн, тобто до фактичних витрат на відновлення, у яких позивачка участь не брала. Також вказує, що у зв`язку з частковим задоволенням позову суд мав зменшити всі понесені позивачкою судові витрати на 36,2 %.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 12 березня 2016 сторони перебували у шлюбі (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_4 , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 8).

Відповідач ОСОБА_2 систематично надає кошти та купує речі дитині.

Шлюбні стосунки між сторонами припинено з 17 березня 2019 року, з цієї дати позивачка і відповідач мешкають окремо.

Згідно довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 середньоринкова вартість автомобіля DAEWOO NUBIRA,1998 року випуску станом на 14 серпня 2020 року становить 87885 грн (а.с. 13-15).

Згідно зі Звітом про незалежну оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 від 19 лютого 2021 року ринкова вартість автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, на дату оцінки становить 56070 грн (а.с. 87-110).

Згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області від 04 серпня 2020 року за обліковими даними ЄДР МВС з 12 березня 2016 року станом на 14 липня 2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано наступні транспортні засоби:

- 23 травня 2019 року автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, зеленого кольору;

- 08 листопада 2017 року автомобіль 3A3-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, який 30 березня 2019 року перереєстровано на іншого власника;

- 23 серпня 2016 року автомобіль ВАЗ 21093, 1992 року випуску, який 31 жовтня 2017 року перереєстровано на іншого власника;

- 09 липня 2015 року автомобіль ВАЗ 21103, 2001 року випуску, який 10 серпня 2016 року перереєстровано на іншого власника (а.с. 12).

З викладеного вбачається, що з 2015 року у власності відповідача було декілька автомобілів, в тому числі, і в період шлюбу 2016-2019 роках.

Згідно Акту огляду реалізованого транспортного засобу від 13 жовтня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу, новим власником автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, зеленого кольору є ОСОБА_8 (а.с. 37).

Свідок ОСОБА_9 , яка є матір`ю позивачки, а також свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю відповідача, суду першої інстанції показали, що автомобіль ВАЗ 21103 був подарований сину у 2015 році, коли він ще не був у шлюбі, а потім продав цю машину і діти добавили кошти, які їм подарували на весілля і купили іншу машину, потім продали, додали кошти і знову купили іншу машину.

18 травня 2019 року ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_11 1500 доларів США для придбання автомобіля згідно розписки (а.с. 41), що також підтвердила свідок ОСОБА_11 .

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині компенсації позивачці 1/2 частини вартості проданого відповідачем автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що сторони, перебуваючи у шлюбі, придбали декілька транспортних засобів за спільні кошти, у тому числі і автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, який є спільним майном подружжя. Урахувавши, що автомобіль було продано відповідачем 13 жовтня 2020 року під час перебування сторін у шлюбі, але без згоди позивачки, суд, взявши до уваги його оціночну вартість у 56070 грн, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28035 грн грошової компенсації, тобто 1/2 частину від вартості вказаного майна.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 1681,60 грн, витрати за виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 200 грн, а також 2500 грн витрат на правничу допомогу, тобто повністю компенсував судові витрати ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині компенсації позивачці 1/2 частини вартості проданого відповідачем автомобіля з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Такі ж положення містить і ст. 368 ЦК України.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільності набутого майна щодо певного об`єкта в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її заперечує.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності майна, яке набуте одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета набуття цього майна - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя. Тобто сімейне законодавство передбачає виникнення спільної сумісної власності на майно і рівні права подружжя щодо володіння, користування і розпорядження ним.

Право на майно виникає в обох із подружжя одночасно, в момент набуття його хоча б одним з них, і оформлення права власності на ім`я другого з подружжя юридичного значення не має, оскільки майно знаходиться у спільній сумісній власності подружжя без визначення часток.

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у ст. 57 СК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

У висновках, викладених Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц та від 09 січня 2019 року у справі № 643/4589/15-ц, йдеться про те, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого та у зв`язку із цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив, що автомобіль DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску, був набутий відповідачем під час шлюбу з позивачкою за їх спільні кошти та в інтересах їх сім`ї і лише формально це майно було зареєстроване на ім`я відповідача, тобто це майно є їх спільною власністю, а тому, ураховуючи, що це майно було продане відповідачем під час шлюбу без згоди позивачки, транспортний засіб підлягає поділу шляхом компенсації заявниці вартості 1/2 частини цього майна.

Відповідачем не доведено належними доказами, що спірне майно було набуте виключно за його особисті кошти чи за кошти його батьків.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що оціночна вартість автомобіля обґрунтована саме у Звіті про незалежну оцінку майна, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , який відображає повну інформацію щодо транспортного засобу DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску.

Відтак, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28035 грн грошової компенсації, що складає 1/2 частину вартості автомобіля DAEWOO NUBIRA, 1998 року випуску.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком місцевого суду про розподіл понесених позивачкою судових витрат шляхом їх компенсації у повному обсязі, оскільки такий висновок суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ОСОБА_1 заявила до стягнення за рахунок відповідача компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля у сумі 43942,50 грн, проте дана вимога була задоволена частково, на суму 28035 грн, тобто на 63,8 %.

Відтак, понесені ОСОБА_1 судові витрати підлягають компенсації за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 1595 грн, судовий збір у розмірі 1377,24 грн; витрати на виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 127,60 грн.

Таким чином, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2021 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 1595 грн; суму сплаченого судового збору 1377 грн 24 коп.; витрати на виготовлення довідки про вартість автомобіля у сумі 127 грн 60 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук