У Х В А Л А

"03" вересня 2021 р. Справа153/1442/21

Провадження2/153/290/21-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю. Позивач просить стягнути на його користь з Вінницького обласного центру зайнятості та Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості завдану йому майнову шкоду у вигляді нарахованої але частково невиплаченої допомоги по безробіттю, що становить орієнтовно 5000 гривень.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов необхідно залишити без руху за таких підстав.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачений, документ, що підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до позовної заяви не додано.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, вх.№5717 від 01.09.2021.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до пункту 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»;).

До клопотання позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, з яких встановлено, що річний дохід позивача ОСОБА_1 за попередній календарний рік становить 18483 гривні 11 копійок (14958.08+3525.03).

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 гривень 00 копійок.

5 відсотків розміру річного доходу позивача ОСОБА_1 за попередній 2020 календарний рік становить 924 гривні 16 копійок (18483,11:100х5).

Тобто, розмір судового збору (908 гривень) не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача ОСОБА_1 за попередній календарний рік.

Інших доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище позивача до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Відтак, позовна заява пода на з порушенням вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 гривень 00 копійок.

Вказане не дозволяє суду вирішити справу керуючись завданнями цивільного судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вказані обставини, суддя приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю- залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: додати документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 908 гривень, за позовною вимогою майнового характеру про стягнення нарахованої але невиплаченої допомоги по безробіттю згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (реквізити сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він.обл./м.Ямпіль/22030101; код ЄДРПОУ 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); код банку отримувача: 89998; рахунок отримувача: UA0002912; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: за позовом ОСОБА_1 ) або надати згідно вимог Закону України «Про судовий збір» документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Швець