У Х В А Л А

30 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 428/6223/20

провадження № 61-12806ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіація», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія МСТ», ОСОБА_2 , про стягнення боргу за договором на будівництво приміщення котельні,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Заявникпорушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року отримано 06 липня 2021 року.

Проте, наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

У підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на те, що судовий збір перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин заявником надано копію довідки про доходи, згідно з якою сума пенсії за період з 01 червня 2020 року по 31 травня 2021 року складає 33 322,32 грн та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та виплачених податків від 12 липня 2021 року за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року, що підтверджують те, що заявник не мав інших доходів, крім пенсії.

Вивчивши доводи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за його клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження розміру річного доходу за попередній календарний рік, з урахуванням якого суд може звільнити особу від сплати судового збору, а також доказів відсутності іншого доходу, заява про звільнення від сплати судового зборузадоволенню не підлягає.

Таким чином, заявнику необхідно повторно звернутись із заявоюпро звільнення від сплати судового збору та надати докази на підтвердження розміру річного доходу за попередній календарний рік або сплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на

2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Враховуючи те, що 1 відсоток ціни позову становить більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому розмір судового збору за подання касаційної скарги складає 21 020, 00 грн (2 102,00 грн ? 5 ? 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/ Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 вересня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун