Справа № 472/699/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіної Н.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

15 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, в якій зазначила, що з 12 червня 1993 року вона проживає з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини.

Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою розірвання їх відносин, втім він все рівно не залишає її у покої, переслідує. 17.08.2021 року після побиття її було госпіталізовано до Веселинівської ЦРЛ до неврологічного відділення, в якому знаходилася по 27.08.2021 року.

19 серпня 2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області було винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Також на даний час у Веселинівському районному суді Миколаївської області знаходиться на розгляді справа № 472/681/21 відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Посилаючись на викладене, існування обґрунтованих ризиків можливого повторного вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_1 просила застосувати відносно неї захист, передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашнього насильству», а саме - видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього обов`язків: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права приватної власності постраждалої особи.

Ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження і призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 17 вересня 2021 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 постійно вчиняє до неї домашнє насильство, в даний час продовжує їй телефонувати та переслідувати. Крім того зазначила, що в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вона не бажає проживати, їй потрібно лише забрати там свої речі та інше майно, а потім вона має намір продати вказаний будинок. Тому відмовляється від вимоги про заборону ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Просить суд видати відносно ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 2 (два) місяця у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього обов`язків: заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права приватної власності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення зазначених вище вимог заявниці. При цьому надав пояснення про те, що 10.08.201 року вчиняв відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Не заперечує, що систематично телефонує дружині, але лише щоб перепросити та запросити повернутися додому. Також не заперечує, що сварки з ОСОБА_1 супроводжуються брутальною лайкою, зокрема і 22.08.2021 року в приміщенні Веселинівської лікарні.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 12 червня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 12.06.1993 року (а.с.4).

19 серпня 2021 року Веселинівським районним судом Миколаївської області винесено постанову, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Також на даний час у Веселинівському суді знаходиться на розгляді справа № 472/681/21 відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 055938 від 29.08.2021 року відносно ОСОБА_2 , заяву ОСОБА_1 від 27.08.2021 року, відповідно якої вона просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_2 , який вчинив відносно неї домашнє насильство, пояснення ОСОБА_1 від 27.08.2021 року та пояснення ОСОБА_2 від 27.08.2021 року, з яких вбачається наявність конфлікту між сторонами 22.08.2021 року, який можливо кваліфікувати як повторне вчинення домашнього насильства.

Отже, з матеріалів заяви та пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судом встановлено, що під час спільного проживання заявниці з ОСОБА_2 , останній систематично висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, застосовував психологічне та фізичне насильство, погрожував, завдавав їй тілесних ушкоджень у вигляді шарпання за руки та штовхання, тобто вчиняв домашнє насильство, у зв`язку із чим вона зверталась до поліції, яка фіксувала вказані обставини. Постійні сварки і погрози, а також образи і приниження стали підставою для розриву їхніх сімейних відносин з 29 липня 2021 року, після чого ОСОБА_1 перейшла проживати за іншою адресою, де проживає по сьогоднішній час, але ОСОБА_2 продовжує їй телефонувати, що супроводжується образами в її адресу.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що остання, як жертва насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки на переконання суду наявні правові підстав для видачі обмежувального припису щодо усунення перешкод заявниці у користуванні своїм майном, а також речами побутового вжитку, які знаходяться в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, враховуючи те, що зі сторони ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 вчинялося домашнє насильство, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме - постановою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19 серпня 2021 року відносно ОСОБА_2 , якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та складеним працівниками поліції протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 055938 від 29.08.2021 року відносно ОСОБА_2 за частиною другої цієї ж статті КУпАП, а отже на думку суду є ризики продовження та їх повторення, а тому з метою захисту прав заявника від насильства в сім`ї, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис у вигляді заборони здійснювати листування та телефонні розмови з ОСОБА_1 строком на 2 місяці.

Тобто, враховуючи факт визнання заінтересованої особи винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, а також те, що ОСОБА_2 продовжував телефонувати на номер телефону заявника з інформацією образливого характеру, суд вважає наявними правові підстави для задоволення заяви.

З огляду на встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами заявника щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинить ОСОБА_2 щодо своєї дружини, а тому вона, як особа, яка постраждала від такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , а тому дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 294, 350-5 - 350-8, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяця у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав, з покладанням на нього обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права приватною власністю постраждалої особи.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський