Справа №519/1048/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

30.08.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

за участю представника позивача - Мельничук Д.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника КП ТМ «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги з централізованого опалення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, мотивуючи свої вимоги тим, що комунальне підприємство теплових мереж «Южтеплокомуненерго» створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002 для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м. Южне, що встановлюються рішеннями ЮМР Одеської області відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004. Відповідачі користуються послугами централізованого опалення, оскільки квартира АДРЕСА_1 приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» вони є споживачами послуг, які їм надані. Відповідачі послуги з централізованого опалення отримують у повному обсязі, але сплачують не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 07.10.2019 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 13634,06 грн. Зазначена заборгованість утворилась у період з жовтня 2016 року по жовтень 2019 року, що підтверджується актами про надання житлово-комунальної послуги з централізованого опалення, розрахунком нарахування та сплати вартості житлово-комунальної послуги з централізованого опалення.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.12.2019 відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.05.2020 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він позов не визнає, так як відсутній договір на надання житлово-комунальних послуг, за частиною боргу, яка утворилася до жовтня 2016 року в розмірі 2108,07 грн. посилається на сплив строку позовної давності.

18.09.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача зазначає, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

17.03.2020 до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач збільшив розмір заборгованості до 17590,91 грн., додавши суму заборгованості за період з жовтня 2019 року по липень 2020 року. Також представник позивача просить стягнути з відповідачів інфляційні збитки у розмірі 500,28 грн., три відсотка річних за користування грошовими коштами у розмірі 336,28 грн.

Представник позивача в судовому засідання підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити вимоги за заявою про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував з приводу заявлених позовних вимог, підтримав доводи викладені у відзиві, надавши заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантинними заходами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.

При цьому судом встановлено, що частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» (далі Закон № 540-ІХ), яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На усій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211, від 02 квітня 2020 року № 255, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641 зі змінами в редакції від 26 серпня 2020 року).

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Таким чином, у відповідача був обов`язок подати всі наявні в нього докази до суду разом з подачею відзиву, письмово відповідач не повідомляв суд про неможливість подати докази у встановлений строк. Явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, відповідач мав можливість надати до суду докази, які він вважав за необхідне надати.

Згідно з ч.ч.2-4 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

На підставі аналізу наведених вище норм права, враховуючи, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, відповідач не надав жодних письмових пояснень по справі, надав відзив на позовну заяву, враховуючи строки розгляду справи, а також його явку в судове засідання, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з зловживанням відповідачем таким правом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що комунальне підприємство теплових мереж «Южтеплокомуненерго» створене на підставі рішення Южненської міської ради від 14.01.2002 для забезпечення населення, підприємств, установ та організацій м. Южне Одеської області послугами з централізованого опалення та гарячої води. З моменту створення позивач надає житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими тарифами для населення м. Южне, що встановлюються рішеннями ЮМР Одеської області відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004.

Відповідачі користуються послугами централізованого опалення, оскільки квартира АДРЕСА_1 приєднана до системи централізованого опалення, тому у відповідності до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є споживачами послуг, які їм надані.

Відповідачі є співвласниками зазначеної квартири згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №181744166 від 20.09.2019.

Відповідачі послуги з централізованого опалення отримують у повному обсязі, але сплачують не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.03.2020 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 17 590,91 грн. Зазначена заборгованість утворилась у період з жовтня 2016 року по липень 2020 року, що підтверджується актами про надання житлово-комунальної послуги з централізованого опалення, розрахунком нарахування та сплати вартості житлово-комунальної послуги з централізованого опалення.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до розрахунку нарахування та сплати вартості житлово-комунальної послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за отримані від Позивача послуги Відповідач частково здійснив оплату.

Свобода договору закріплена у ст.ст.6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не с безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов`язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч.3 ст.6 ЦК України). Так, ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов`язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору, форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення».

Згідно п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків i гуртожитків, що затверджені постановою Кабінету Мiнiстрiв України від 8 жовтня 1992 року №572 (в редакції постанови Кабінету Мiнiстрiв України від 24 січня 2006 року №45) власник або наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджений Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж цього централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Боржник від отримання послуг з централізованого опалення та гарячої води не відмовлявся та фактично отримує послугу з центрального опалення.

Відповідно пункту 7.1 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання, згідно з п.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Отже, умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача.

Відмова споживача послуг від укладення договору суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.627, ст.630 ЦК України та ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 7.1 «Правил користування приміщеннями житлових будинків».

Відповідно до ст.67 ЖК УPCP, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Стаття 68 ЖК УРСР визначає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української PCP.

Згідно п.7.2 Правил користування приміщенням житлових будинків і гуртожитків, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 1992 року № 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власник або наймач квартири зобов`язаний виплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджений Постановою KM України № 630 від 21.07.2005 споживач може відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж цього централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Боржник від отримання послуг з централізованого опалення та гарячої води не відмовлявся.

Згідно ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Суд вважає, що до позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період до 01.10.2016 у розмірі 2 108,07 грн. необхідно застосувати строк позовної давності, оскільки позивач був обізнаний, що відповідачі протягом тривалого часу взагалі не здійснювали оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем; заборгованість у розмірі 2 108,07 грн. вже існувала станом на 01.10.2016; із даним позовом позивач звернувся до суду у жовтні 2019 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що підчас розгляду справи позивачем позовні вимоги змінювалися, позивачем та відповідачами надані розрахунки заборгованості в межах строку позовної давності, які різняться, тому судом був здійснений розрахунок заборгованості в межах строку позовної давності. Згідно якого сума боргу 96,19 грн. період 11.11.2016 -12.03.2020, сума 3% - 9,61 грн., інфляційні витрати - 28,76 грн.; сума боргу 438,18 грн. період 11.12.2016 -12.03.2020, сума 3% - 42,76 грн., інфляційні витрати - 131,22 грн.; сума боргу 512,99 грн. період 11.01.2017 -12.03.2020, сума 3% - 48,68 грн., інфляційні витрати - 141,62 грн.; сума боргу 940,48 грн. період 11.02.2017 -12.03.2020, сума 3% - 86,98 грн., інфляційні витрати - 246,94 грн.; сума боргу 651,93 грн. період 11.03.2017 -12.03.2020, сума 3% - 58,74 грн., інфляційні витрати - 162,88 грн.; сума боргу 740,42 грн. період 11.04.2017 -12.03.2020, сума 3% - 64,89 грн., інфляційні витрати - 168,79 грн.; сума боргу 338,03 грн. період 11.12.2017 -12.03.2020, сума 3% - 22,86 грн., інфляційні витрати - 48,84 грн.; сума боргу 448,87 грн. період 11.01.2018 -12.03.2020, сума 3% - 29,16 грн., інфляційні витрати - 60,17 грн.; сума боргу 523,68 грн. період 11.02.2018 -12.03.2020, сума 3% - 32,70 грн., інфляційні витрати - 61,50 грн.; сума боргу 545,05 грн. період 11.03.2018 -12.03.2020, сума 3% - 32,83 грн., інфляційні витрати - 58,64 грн.; сума боргу 545,05 грн. період 11.04.2018 -12.03.2020, сума 3% - 31,44 грн., інфляційні витрати - 52,10 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.05.2018 -12.03.2020, сума 3% - 7,62 грн., інфляційні витрати - 11,99 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.06.2018 -12.03.2020, сума 3% - 7,27 грн., інфляційні витрати - 11,99 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.07.2018 -12.03.2020, сума 3% - 6,93 грн., інфляційні витрати - 11,99 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.08.2018 -12.03.2020, сума 3% - 6,58 грн., інфляційні витрати - 13,04 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.09.2018 -12.03.2020, сума 3% - 6,22 грн., інфляційні витрати - 13,04 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.10.2018 -12.03.2020, сума 3% - 5,88 грн., інфляційні витрати - 10,23 грн.; сума боргу 138,98 грн. період 11.11.2018 -12.03.2020, сума 3% - 5,53 грн., інфляційні витрати - 7,76 грн.; сума боргу 558,06 грн. період 11.12.2018 -12.03.2020, сума 3% - 21,00 грн., інфляційні витрати - 31,36 грн.; сума боргу 726,03 грн. період 11.01.2019 -12.03.2020, сума 3% - 25,47 грн., інфляційні витрати - 30,20 грн.; сума боргу 989,58 грн. період 11.02.2019 -12.03.2020, сума 3% - 32,17 грн., інфляційні витрати - 30,96 грн.; сума боргу 651,28 грн. період 11.03.2019 -12.03.2020, сума 3% - 19,68 грн., інфляційні витрати - 16,99 грн.; сума боргу 566,71 грн. період 11.04.2019 -12.03.2020, сума 3% - 15,67 грн., інфляційні витрати - 9,62 грн.; сума боргу 360,80 грн. період 11.05.2019 -12.03.2020, сума 3% - 9,08 грн., інфляційні витрати - 2,48 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.06.2019 -12.03.2020, сума 3% - 4,15 грн., інфляційні витрати - -0,02 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.07.2019 -12.03.2020, сума 3% - 3,70 грн., інфляційні витрати - 0,90 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.08.2019 -12.03.2020, сума 3% - 3,23 грн., інфляційні витрати - 2,01 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.09.2019 -12.03.2020, сума 3% - 2,76 грн., інфляційні витрати - 2,56 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.10.2019 -12.03.2020, сума 3% - 2,31 грн., інфляційні витрати - 1,28 грн.; сума боргу 183,96 грн. період 11.11.2019 -12.03.2020, сума 3% - 1,85 грн., інфляційні витрати - 0 грн.; сума боргу 513,00 грн. період 11.12.2019 -12.03.2020, сума 3% - 3,91 грн., інфляційні витрати - 0 грн.; сума боргу 573,26 грн. період 11.01.2020 -12.03.2020, сума 3% - 2,91 грн., інфляційні витрати - -0,57 грн.; сума боргу 705,04 грн. період 11.02.2020 -12.03.2020, сума 3% - 1,79 грн., інфляційні витрати - -2,12 грн. Загальна сума заборгованості складає 13 501,25 грн., три відсотки річних у розмірі 656,36 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 367,15 грн.

Що стосується вимог про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних витрат, то суд розглядає їх у відповідності до ст.13 ЦПК України, в межах заявлених представником позивача вимог відповідно до заяви про збільшення позовних вимог.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

За таких обставин, суд вважає, що позов представника КП ТМ «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 13 501,25 грн., інфляційні збитки у розмірі 500,28 грн., три відсотки річних у розмірі 336,28 грн., судовий збір в розмірі 1921 грн. та витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в розмірі 23 грн.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст.67, 68, 160 ЖК України, ст.ст.19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.6, 526, 530, 625, 627, 630, 901, 903 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника КП ТМ «Южтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги з централізованого опалення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП ТМ «Южтеплокомуненерго» заборгованість за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 13 501,25 грн., інфляційні збитки у розмірі 500,28 грн., три відсотки річних у розмірі 336,28 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП ТМ «Южтеплокомуненерго» судовий збір у розмірі 1921 грн. та витрати на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна в розмірі 23 грн.

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж "Южтеплокомуненерго", місце знаходження: Одеська область, м. Южне, вул. Старомиколаївське шосе, 8, .

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП, паспортні дані, адреса проживання суду невідомі.

Дата складання повного судового рішення 31.08.2021.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська