КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2021 року

справа № 753/3055/18

провадження № 22-ц/824/7970/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника І.В.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

особа, дії якої оскаржуються - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жаботинський Іван Володимирович

стягувач - ОСОБА_2

заінтересована особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу у справі за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Колесника О.М., в частині вимог до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання протиправною оцінки майна відповідно до висновків про вартість майна від 07 лютого 2018 року, зроблених Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська оціночна компанія» щодо земельної ділянки та садового будинку,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. з оцінки майна у виконавчому провадженні № 55229314 з примусового виконання виконавчих листів Дарницького районного суду м. Києві у справі № 753/6449/17 про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_2 коштів; визнати протиправною оцінку майна відповідно до висновків про вартість майна від 07 лютого 2018 року, зроблених товариством з обмеженою відповідальністю «Київська оціночна компанія», щодо земельної ділянки та садового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; зупинити передачу на реалізацію земельної ділянки та садового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року в частині вимог скарги ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського Івана Володимировича, стягувач - ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про визнання протиправною оцінки майна відповідно до висновків про вартість майна від 07 лютого 2018 року, зроблених товариством з обмеженою відповідальністю «Київська оціночна компанія» щодо земельної ділянки та садового будинку скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 09 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року залишено без змін.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову про задоволення скарги.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оцінка вартості майна зроблена дистанційно, без огляду нерухомого майна, що є порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Крім того, оцінку проведено щодо майна, яке є спільною власністю подружжя, без виділення часток в такому майні.

Вважає наявні підстави для визнання оцінки протиправною.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із правомірності дій суб`єкта оскарження з приводу оцінки майна.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І. В. перебуває виконавче провадження № 55229314, відкрите на підставі виконавчого листа № 753/6449/17, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 08 листопада 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 672 651,43 дол. США в рахунок стягнення заборгованості за договором позики від 10 жовтня 2016 року.

11 січня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про опис та накладення арешту на земельну ділянку площею 0,44 га, кадастровий номер :04:002:0536 та садовий будинок АДРЕСА_1 .

30 січня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні - суб`єкта господарювання ТОВ «Київська оціночна компанія».

Відповідно до висновку, складеного 07 лютого 2018 року оцінювачем ОСОБА_4 , ринкова вартість об`єкта оцінки - садового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 371,2 кв. м, становить 2 039 000 грн, ринкова вартість об`єкта експертної грошової оцінки - земельної ділянки площею 0,44 га, кадастровий номер :04:002:0536, що знаходиться у дачному поселенні «Колос» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, власником якої є ОСОБА_1 , становить 923 780,00 грн.

08 лютого 2018 року приватний виконавець Жаботинський І. В. направив боржнику ОСОБА_1 та стягувачу ОСОБА_2 повідомлення про результати оцінки майна.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що дії державного виконавця з визначення вартості вищезазначеного нерухомого майна є неправомірними, а результати оцінки цього майна є незаконними, оскільки оцінено майно боржника, яким він володіє спільно з дружиною, без визначення частки цього майна та без фактичного його огляду.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною першою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності здійснив незалежну грошову оцінку садового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,44 га, в результаті чого склав звіт, яким визначено ринкову вартість вказаних об`єктів нерухомого майна.

Аналіз висновків про вартість майна свідчить про те, що суб`єкт оціночної діяльності обрав порівняльний метод оцінки садового будинку АДРЕСА_1 та використав методичний підхід зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок при оцінці земельної ділянки, розташованої у дачному поселенні «Колос» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національним стандартом № 1 (пункти 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442 (далі - Національний стандарт № 2), є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 та з урахуванням Національного стандарту № 1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, статтею 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 грудня 2019 року у справі № 211/2171/15, від 01 жовтня 2020 року у справі № 2-2394/10, від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17.

У свою чергу, у висновках про вартість майна відсутні як дані про особистий огляд об`єктів дослідження, так і відомості про неможливість особистого огляду відповідних об`єктів дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту № 1 та пунктів 1, 6 статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Ознайомлення з об`єктом оцінки полягає в дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та в особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу порушення вимог закону в цій частині, а саме те, що оцінка майна зроблена дистанційно - без огляду нерухомого майна, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Пунктами 15, 16 Національного стандарту № 1 регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки в разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Відповідно до статті 36 Національного стандарту № 1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що реалізація описаного й арештованого майна за заниженою ціною може завдати суттєвих збитків стягувачу у вигляді неотриманого доходу, а боржнику - у вигляді передання майна на реалізацію за суттєво нижчою від ринкової вартістю.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду в частині відмови у визнанні протиправною оцінки майна підлягає скасуванню, а скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року в частині відмови у визнанні протиправною оцінки майна та в частині стягнення судового збору скасувати.

В цій частині постановити нову якою визнати протиправною оцінку майна відповідно до висновків про вартість майна від 07.02.2018 року, зроблених ТОВ «Київська оціночна компанія» щодо земельної ділянки та садового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 512 гривень.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді