Справа № 944/485/20 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1135/21 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Шандри М.М.,

за участі секретаря: Савчук Г.В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , представника Яворівської РДА Дучак Г.Я., ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Яворівської районної адміністрації про визначення порядку та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Яворівська районна державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 , Яворівської районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Яворівської РДА від 10 жовтня 2019 щодо визначення графіку побачень батька з малолітнім сином ОСОБА_5 та встановлення іншого графіку побачень батька з сином.

Позов обґрунтовувала тим, що з 31 липня 2010 року по 19 серпня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2014 року вона разом з малолітнім сином постійно проживають за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Наконечне Друге.

Відповідач після розлучення переїхав проживати у м. Львів до своїх батьків.

Після розлучення у них з відповідачем постійно виникають конфлікти щодо виховання сина, у зв`язку з чим відповідач неодноразово звертався у Яворівську РДА.

Розпорядженням Яворівської РДА від 10 жовтня 2019 року встановлено ОСОБА_1 графік побачень з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Згідно встановленого графіку батько має право побачень з малолітнім сином кожну першу п`ятницю місяця з 19.00 год. до 19.00 год. першої неділі місяця, а також третю суботу місяця з 10.00 год. до 20.00 год.

Надано дозвіл на спільний відпочинок з попереднім погодженням з матір`ю, зокрема під час літніх канікул з 01 по 15 липня, під час весняних та осінніх канікул перші три дні канікул, починаючи з понеділка 10.00 год. до 20.00 год. середи, у період різдвяних свят у 2020 з 10.00 год. 08 січня до 20.00 год. 09 січня, у період святкування Трійці у 2020 з 10.00 год. неділі до 20.00 год. понеділка, у період різдвяних свят у 2021 з 10.00 год. 06 січня до 20.00 год. 07 січня, у період пасхальних свят у 2021 з 20.00 год. суботи (напередодні Пасхи) до 20.00 год. понеділка (після Пасхи).

ОСОБА_3 вважала вказане розпорядження незаконним та таким, що прийняте виключно на користь батька, оскільки при прийнятті рішення про відвідування батьком дитини не враховано її думку як матері, а також інтереси самої дитини та режиму дня малолітнього.

ОСОБА_3 зазначала, що Комісією при розгляді заяви ОСОБА_1 не взято до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків та особисту прихильність дитини до кожного з них.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений права спілкуватися із дитиною в будь-який час та спосіб за домовленістю із матір`ю, оскільки дії останньої не спрямовані на перешкоджання батькові спілкуватися з дитиною, а мають на меті лише стабілізацію психоемоційного стану сина, який наляканий поведінкою батька.

З урахування ситуації, яка склалася між батьками, морального стану дитини, позивачка вважала за потрібне самостійно визначити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином.

Окрім того, оскаржуване розпорядження прийнято без врахування обставин, які мають істотне значення і є обов`язковими для встановлення.

Зокрема, комісією залишено поза увагою, що малолітній син навчається у третьому класі Наконечнянської ЗОШ І-ІІ ступенів ім.Героя України Р.Сеника, яка знаходиться неподалік його місця проживання з матір`ю.

За місцем навчання характеризується позитивно, бере активну участь у громадському житті школи та класу, у культмасових закладах, займається у ДЮСШ «Луг» секції футболу та відвідує шкільний гурток, проявляє інтерес до настільного тенісу. Має багато друзів та підтримує дружні стосунки з багатьма учнями.

Таким чином, комісією не взято до уваги, що малолітній син, як в урочний та позаурочний час займається додатковими заняттями навчання та спорту за місцем свого проживання та навчання, а відтак не може без попередньої згоди та погодження матері їздити на усі вихідні (включаючи нічний час) до батька у м.Львові, де у нього відсутні друзі.

Сукупність вищевказаних обставин свідчить про порушення прав дитини та позивача, що змушує останню звернутися до суду з даним позовом.

21 липня 2020 відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічний позов до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Позов обґрунтовував тим, що з 2010 року по 19 серпня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2014 року ОСОБА_3 разом з малолітнім сином постійно проживають в селі Наконечне Друге Яворівського району Львівської області.

Незважаючи, на те, що він є батьком малолітнього сина, ОСОБА_3 постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином.

У зв`язку з цим, змушений звертатись до комісії з питань захисту прав дитини при Яворівській РДА, яка востаннє своїм розпорядженням № 772/02-06 від 10 жовтня 2019 року встановила йому порядок побачень з малолітнім сином та зобов`язала ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином.

Однак, ОСОБА_3 не виконує вказане розпорядження, продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з сином.

Маючи значний психологічний вплив на сина, який ще не має необхідного життєвого досвіду та з огляду на свій малолітній вік знаходиться у психоемоційній залежності від матері, з якою постійно проживає, постійно налаштовує дитину проти батька.

Більше того, ОСОБА_3 унеможливила спілкування з сином по телефону, заблокувавши телефонні дзвінки.

Запропонований графік побачень ОСОБА_3 обрано нею таким чином, щоб максимально ускладнити йому реалізацію його прав та обов`язків на спілкування та участь у вихованні сина, у зв`язку з чим змушений звернутись із вказаним позовом.

Просив зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, визначивши такі способи його участі у спілкуванні з сином, а саме встановивши зустрічі без присутності матері: впродовж навчального року ( з 01 вересня по 25 травня) кожної першої п`ятниці місяця з 15.00 год. до 20.00 год. першої суботи місяця; під час літніх канікул з 26 травня по 31 серпня кожної першої п`ятниці місяця з 10.00 год. до 20.00 год. першої суботи місяця. Надати ОСОБА_1 можливість спільного відпочинку з сином без присутності матері: під час літніх канікул з 10.00 год. 01 липня по 20.00 год. 15 липня, під час весняних та осінніх канікул: перші три дні канікул, починаючи з 10.00 год. ранку першого дня канікул до 20.00 год. третього дня канікул, у період різдвяних свят (у непарний рік) з 10.00 год. 06 січня до 20.00 год. 07 січня, у період різдвяних свят (у парний рік) з 10.00 год. 08 січня до 20.00 год. 09 січня, у період пасхальних свят (у непарний рік) з 20.00 год. суботи (напередодні Пасхи) до 20.00 год. понеділка, у період пасхальних свят (у непарний рік) з 10.00 год. неділі до 20.00 год. понеділка.

Крім цього, позивач за зустрічним позовом просив зобов`язати ОСОБА_3 не обмежувати його у спілкуванні з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, не обмежувати у відвідуванні додаткових (факультативних) занять, що відвідує син.

ОСОБА_1 зазначав, що визначений ним спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною враховує вік сина та психологічний стан, ставлення дитини до матері та батька, і буде достатнім для підтримання нормальних стосунків з сином, відновлення батьківського і емоційного зв`язку, спільного відпочинку.

Наполягав, що неможливим є обмеження одного з батьків у спілкуванні з дитиною, якщо він бажає такого спілкування.

Призначення днів та годин для зустрічей з сином встановлюється, щоб у такий спосіб батько мав можливість брати участь у вихованні дитини та спілкуватися з нею, і уникати конфліктних ситуацій з колишньою дружиною.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано розпорядження Яворівської РДА від 10 жовтня 2019 щодо визначення графіку побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Визначено ОСОБА_1 наступний графік побачень з малолітнім сином ОСОБА_5 :

- кожну першу, третю суботу місяця з 10.00 год. до 19.00 год.;

- кожну другу, четверту неділю місяця з 10.00 год. до 19.00 год.

Проводити спільний відпочинок ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_5 , за попереднім погодженням з матір"ю ОСОБА_3 , зокрема:

- під час літніх канікул з 01 по 15 липня;

- під час весняних та осінніх канікул перші три дні канікул, починаючи з понеділка 10.00 год. до 20.00 год. середи;

- у період різдвяних свят з 10.00 год. 08 січня до 20.00 год. 09 січня;

- у період пасхальних свят з 10.00 год. п"ятниці до 18.00 год. суботи.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 840,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Яворівська районна державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що участь органу опіки та піклування під час розгляду даної справи є обов`язковою.

Вважає, що суд першої інстанції з порушенням вимог закону вирішив цей спір без участі органу опіки та піклування, яка є обов`язковою та за відсутності письмового висновку органу опіки та піклування , наявність якого також є обов`язковою передумовою для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у справі.

Стверджує, що ОСОБА_3 чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, має значний психологічний вплив на сина та постійно налаштовує сина проти нього.

Зазначає, що запропонований ОСОБА_3 графік побачень максимально ускладнює йому реалізацію його права та обов`язку на спілкування та участь у вихованні сина.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 залишити без задоволення, а його зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, пояснення представника Яворівської РДА Дучак Г.Я., заслухавши думку дитини ОСОБА_5 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 з 31.07.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.08.2015 шлюб між сторонами розірвано. (а.с.15)

Сторони є батьками малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.11)

Встановлено, що дитина сторін постійно проживає з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 14.11.2019, складеного комісією в складі депутатів сільської ради, при обстеженні виявилось, що син ОСОБА_5 проживає з матір`ю в цегляному будинку, який складається з п`ятьох кімнат та кухні. Будинок газифікований, є санвузол, в будинку тепло, чисто. Дитина має окрему кімнату зроблений гарний ремонт, в кімнаті є ліжко, шафа, стіл, крісло, Комп`ютер, всі умови для навчання та проживання дитини. (а.с.22)

З Розпорядження Яворівської районної державної адміністрації № 772/02-06 від 10.10.2019 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено наступний порядок побачень з його малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме кожну першу п`ятницю місяця з 19.00 год. до 19.00 год. першої неділі місяця, також третю суботу місяця з 10.00 год. до 20.00 год. Надано ОСОБА_1 дозвіл на спільний відпочинок з його малолітнім сином ОСОБА_5 за попереднім погодженням з матір`ю ОСОБА_3 , а саме під час літніх канікул з 01 липня по 15 липня, під час весняних та осінніх канікул перші три дні канікул, починаючи з понеділка 10.00 год. до 20.00 год. середи, у період різдвяних свят у 2020 році з 10.00 год. 08 січня до 20.00 год. 09 січня, у період святкування Трійці у 2020 році з 10.00 год. неділі до 20.00 год. понеділка, у період різдвяних свят у 2021 році з 10.00 год. 06 січня до 20.00 год. 07 січня, у період пасхальних свят у 2021 році з 20.00 год. суботи до 20.00 год. понеділка. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 та у його вихованні. (а.с.18)

Постановляючи оскаржуване рішення першої інстанції виходив з того, що матір не чинить перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, натомість батько ігнорує вільне волевиявлення сина, позбавляє його свободи вибору. При цьому судом враховано, що ОСОБА_1 не позбавлений у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_6 , що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції).

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У п.54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України від 07.12.2006 року суд зазначає, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не дає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвиткові дитини ( рішення у справі Gohansen v.Norway від 07 серпня 1996 року п.78).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

При розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року, «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони й піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

У частині першій статті 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, і таке право вказаних осіб є переважним перед іншими особами (частина перша статті 151 СК України).

Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватисяз дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частин другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що той з батьків, який проживає окремо від дітей має право на особисте спілкування з ними,а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини пріоритетним є врахування найкращих інтересів дитини та дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права (правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 577/3476/19 (провадження № 61-5283св20), від 17 червня 2020 року у справі № 522/9916/17 (провадження № 61-15089св19) та від 26 листопада 2018 року у справі № 718/337/17 (провадження № 61-28713св18).

При цьому, визначаючи порядок побачень дітей з батьками суди повинні враховувати, що при наявності конфлікту між батьками та неможливістю самостійно дійти згоди у вихованні дітей, доцільно проводити зустрічі без присутності того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки такі особисті конфліктні не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив (висновок викладений в поставної ВС від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19).

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковоює участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та сином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність визначення порядку участі батька у спілкуванні та у вихованні сина.

Як установлено в ході розгляду справи батько дитини ОСОБА_1 бажає спілкуватися з дитиною ОСОБА_5 , незважаючи на віддаленість його місця проживання від місця проживання дитини.

Однак, судом не враховано рівність прав обох батьків, можливість спільного відпочинку, відвідування місця проживання того з батьків, з ким дитина не проживає.

При цьому, за встановлених судом обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не в повній мірі врахував інтереси дитини, які мають вирішальне значення.

Зокрема, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає окремо від ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово намагався провести побачення з сином ОСОБА_5 , однак з боку ОСОБА_3 йому чинились перешкоди, що підтверджується наявними у матеріалах справи зверненнями ОСОБА_1 щодо порушення порядку побачень з сином ОСОБА_5 та довідками про результати перевірки за його зверненнями, якими встановлено, що інформація, подана у заяві знайшла своє підтвердження.

За вказаних обставин, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів негативного впливу батька ОСОБА_1 на розвиток сина ОСОБА_5 , колегія суддів вважає підставними вимоги ОСОБА_1 про усунення йому перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , та визначення йому систематичних зустрічей з сином який відповідатиме віковим потребам малолітньої дитини ОСОБА_5 та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі її виховання.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про скасування розпорядження Яворівської РДА від 10 жовтня 2019 щодо визначення графіку побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження в частині графіку побачень слід скасувати як таке що порушує інтереси малолітнього.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на те, що в матеріалах справи та в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не встановлено порушення прав інтересів малолітнього оскаржуваним розпорядженням, а відтак підстави для його скасування у суду першої інстанції були відсутні.

Також в суді апеляційної інстанції сторони погодили способи участі батька у вихованні дитини, який буде відповідати інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України із ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 03 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Яворівської районної адміністрації про визначення порядку та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, скасування розпорядження Яворівської районної адміністрації від 10 жовтня 2019 року щодо визначення графіку побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Яворівська районна державна адміністрація про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , визначивши йому такі способи участі у спілкуванні з сином ОСОБА_5 , встановивши зустрічі:

- кожну першу суботу місяця з 10:00 години до 20:00 години;

- надати ОСОБА_1 можливість спільно відпочити з сином ОСОБА_5 без присутності матері під час літніх канікул з 10:00 години 01 липня до 20:00 години 15 липня

- під час весняних канікул та осінніх канікул, перші три дні канікул, починаючи з 10:00 години ранку першого дня канікул до 20:00 години третього дня канікул;

- у період різдвяних свят (у непарний рік) з 10:00 години 06 січня до 20:00 години 07 січня;

- у період різдвяних свят (у парний рік) з 10:00 08 січня до 20:00 години 09 січня;

- у період пасхальних свят (у непарний рік) з 20:00 суботи (напередодні Пасхи (Великодня) до 20:00 понеділка (після Пасхи (Великодня)

- у період святкування Трійці (у непарний рік) з 10:00 години неділі до 20:00 години понеділка.

В решті вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Приколота Т.І.

Шандра М.М.