ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №592/4791/21

Номер провадження 22-ц/816/1152/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Філонової Ю. О.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2021 рокуухвалене в складі судді Литовченка О.В. в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі по тексту ТОВ «Сумитеплоенерго» ) про захист прав споживачів.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг у сфері гарячого водопостачання та водовідведення, а ТОВ «Сумитеплоенерго» є виконавцем цих послуг. Вона оплачує вказані послуги за показниками належного їй лічильника, встановленого в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та прийнятого в експлуатацію відповідачем.

У квітні 2021 року вона отримала рахунок за надані ТОВ «Сумитеплоенерго» послуги за березень 2021 року, у якому в графі «кількість» нарахованих послуг значиться, що спожито гарячої води 14,88 м3, у той же час, за показаннями лічильника, які були надані своєчасно, було спожито 3 м3. Тобто відповідач безпідставно нарахував плату за 11 м3, які фактично не споживала.

В зв`язку з цим, 19 березня 2021 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку плати за спожиті послуги з постачання холодної води та водовідведення. Також з цього приводу звернулася за телефоном «гарячої лінії» відповідача. Однак, відповідач відмовив їй у проведенні перерахунку наданих комунальних послуг за гаряче водопостачання, посилаючись на те, що пропущено строк періодичної повірки лічильника гарячої води та запропонував здійснити повірку лічильника власним коштом. З такими діями відповідача вона не згодна, посилаючись на те, що нормами чинного законодавства саме на відповідача, як надавача послуг покладено обов`язок здійснювати періодичну повірку лічильників, за рахунок власних коштів.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд зобов`язати ТОВ «Сумитеплоенерго» поновити на абонентському обліку лічильник гарячої води, який встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «Сумитеплоенерго» за свій рахунок забезпечити проведення планової періодичної повірки лічильника гарячої води, що встановлений за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «Сумитеплоенерго» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого гарячого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , з 01 березня 2021 року з урахуванням показань лічильника гарячої води, який встановлений у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не були прийняті подані нею докази, якими підтверджується те, що за вказаною адресою фактично проживає одна. Натомість, взяв до уваги відзив на позовну заяву, який був поданий з порушенням строків, встановлених нормами ЦПК України, без надання доказів своєчасного надсилання їй, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості ознайомитися з ним та підготувати заперечення.

Зазначає, що суд першої інстанції фактично переклав тягар доведення неправомірності дій відповідача на неї, як на споживача послуг, у той час як відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності своїх дій надано не було.

На переконання позивача, судом не надано належної правової оцінки тим обставинам, що фактично за вказаною адресою проживає та користується послугами з гарячого водопостачання вона одна, а тому нарахування відповідачем плати по нормі споживання на чотирьох осіб, не відповідає нормам чинного законодавства.

Вказує на те, що відповідачем не доведено те, що починаючи з 2017 року до тарифів за надані послуги не було включено вартість повірки лічильників, а також те, що їй надсилалися повідомлення про необхідність здійснення повірки лічильника у лютому 2021 року.

Вважає, що відповідач мав здійснити повірку лічильника за кошти, що були нею сплачені у 2016-2017 роках, що були включені відповідачем до тарифів та не були повернуті.

Крім того, зазначає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 02 листопада 2017 року за №1344, якою обґрунтовував свої висновки про правомірність дій відповідача суд першої інстанції, затверджено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, та жодних змін щодо ціноутворення по наданню послуг з гарячого водопостачання цією постановою не було внесено.

На думку позивача, судом першої інстанції безпідставно не були враховані положення Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року за №630 та правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 13 червня 2019 року (справа №749/1119/16-ц) та від 27 березня 2019 року (справа №229/1539/17).

Також позивач стверджує, що умовами типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року за №630, до якого вона приєдналася, саме на відповідача покладено обов`язок здійснювати повірку лічильників за рахунок власних коштів.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві спільної частковою власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 24-28).

У належній позивачу квартирі встановлений лічильник гарячої води, термін повірки якого 4 квартал 2019 року.

Послуги з постачання гарячої води за вказаною адресою надаються ТОВ «Сумитеплоенерго».

Згідно довідки міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 09 червня 2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 29).

Сторонами також не оспорюється, що у зв`язку з не проведенням повірки лічильника гарячої води, розрахунок по послузі з гарячого водопостачання починаючи з березня 2021 року здійснюється за нормою споживання, відповідно до кількості зареєстрованих осіб.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку гарячої води (4 квартал 2019 року), така мала бути здійснена за рахунок позивача, а тому відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з гарячого водопостачання та водовідведення згідно з встановленими нормами та тарифами за кількістю зареєстрованих осіб, без урахування показів лічильника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин (2019 рік)) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання або за рахунок постачальника послуг комерційного обліку. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

У справі, яка переглядається, судами встановлено та не заперечується сторонами, що термін повірки засобу квартирного приладу обліку гарячої води 4 квартал 2019 року.

Суд першої інстанції, правильно виходив із того, що до 28 листопада 2017 року періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, а з 29 листопада 2017 року повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за кошти абонентів.

Таким чином, враховуючи те, що на час виникнення у позивача обов`язку здійснити повірку засобу квартирного приладу обліку води (4 квартал 2019 року), така повірка мала бути здійснена за рахунок позивача, а тому доводи апеляційної скарги про те, що відповідач за свій рахунок мав здійснити таку повірку є безпідставними.

Відповідно до пункту 15 Правил № 630, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Пунктом 20 Правил № 630 передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 21 Правил № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

За таких обставин суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що з 01 березня 2021 року відповідач правомірно здійснив нарахування за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення позивачем згідно з встановлених норм та тарифів за кількістю зареєстрованих осіб, без врахування показів лічильника.

Посилання ОСОБА_1 на застосування судом першої інстанції норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: 13 червня 2019 року (справа №749/1119/16-ц) та від 27 березня 2019 року (справа №229/1539/17), не заслуговують на увагу, оскільки у справі, яка переглядається, та у справах, на які посилається заявник, встановлені різні фактичні обставини.

Зокрема, у справах, на які посилається позивач, правовідносини виникли до 28 листопада 2017 року, коли періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснювалась за рахунок суб`єктів господарювання, у той час як у справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли після внесення змін до законодавства України, згідно з якими повірка засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюється за власний рахунок абонента (споживача).

Посилання позивача у доводах апеляційної скарги на умови типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року за №630 є непереконливим. Так, підпунктом 4 пункту 9 цього договору на відповідача, як на виконавця послуг, встановлено обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Однак, здійснення повірки лічильників саме за рахунок виконавця послуг з гарячого водопостачання, умови типового договору не містять.

Доказів на підтвердження того, що відповідачем до тарифів включено вартість послуги за проведення періодичної повірки квартирних приладів обліку гарячої води позивачем інстанційним судам надано не було, з клопотанням про їх витребування вона також не зверталася.

У супереч доводам апеляційної скаргою, позивач, як споживач послуг з гарячого водопостачання, про необхідність проведення повірки лічильника в 4 кварталі 2019 року була поінформована, так як відповідна інформація щодо термінів повірки встановлених в квартирі приладів обліку вказується в рахунках на оплату, які надходять споживачам кожного місяця.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що в силу положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позову слідує, що позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що саме на відповідача, як на виконавця послуг, покладено обов`язок здійснювати за власний рахунок періодичні повірки лічильників гарячої води. Питання про фактичну кількість проживаючих осіб в вищевказаній квартирі, які користуються послугами, що надаються відповідачем, як підстава неправомірного нарахування за спожиті послуги відповідно до встановлених норм та тарифів за кількістю зареєстрованих осіб, не було предметом судового розгляду в межах заявлених позивачем вимог.

Помилкове посилання судом першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення на постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 02 листопада 2017 року за №1344 не впливає на правильність висновків суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такі висновки узгоджуються з положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Отже, суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову повно та послідовно викладені у мотивувальній частині рішення. Підстав для скасування цього рішення за доводами апеляційної скарги немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 375, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Ю.О. Філонова