Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/99/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 серпня 2021 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді - Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Проценко Ю.В.,

представника позивача - (не з`явився),

відповідача - Сапак А.В. (не з`явилась),

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що між КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" та ОСОБА_1 27 липня 2018 року було укладено кредитний договір кредитної лінії № В54/193/18/136/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 13000 грн. 27 липня 2018 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 13000 грн за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 13000 грн. Водночас сторонами у п. 3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентах.

Позивач свої зобов`язання виконав та перерахував кошти в сумі 13000 грн, згідно заяви позичальника від 27 липня 2018 року про перерахування коштів в сумі 13 000 грн на цільовий внесок в додатковий капітал. 27 липня 2018 року позичальник подав заяву про повернення цільового внеску в додатковий капітал в сумі 13 000 грн. Позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал, а відповідач його отримала, що підтверджується видатковим касовим ордером № 62 від 27 липня 2018 року.

Відповідачем було порушено умови кредитного договору кредитної лінії, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами не меншими, ніж вказано у графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором.

Внаслідок порушень умов договору станом на 06 квітня 2021 року у ОСОБА_1 склалась заборгованість перед позикодавцем у розмірі 33 427 грн 85 коп., з яких: 12 356 грн 34 коп. - тіло кредиту; 21 071 грн 51 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 30 січня 2019 року по 06 квітня 2021 року.

У позовній заяві позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" заборгованість у розмірі 33 427 грн 85 коп., з яких: 12 356 грн 34 коп. - тіло кредиту; 21 071 грн 51 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 30 січня 2019 року по 06 квітня 2021 року; та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 270 грн.

Ухвалою суду від 06 травня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримував, просив його задовольнити, у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 26-27, 34).

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачка отримала 14 травня 2021 року. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. У судове засідання відповідачка не з`явилась двічі поспіль, хоча в силу ст. 128-130 ЦПК України вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом отримання повістки. Причин неявки не повідомляла, заяви про відкладення розгляду справи не надсилала.

Отже, суд вирішив розглядати справу без участі сторін, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 223 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.

Між сторонами 27 липня 2018 року був укладений кредитний договір кредитної лінії № В54/193/18/136/21С3 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 13000 грн (а.с. 5-6). Термін дії договору складає до 27 липня 2021 року, але у будь-якому випадку зобов`язання за договором діють до моменту повного фактичного їх виконання позичальником (п.5.1 договору).

27 липня 2018 року між сторонами було укладено додатковий договір про транш №1 до кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п.1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 13 000 грн за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1- 13 000 (а.с. 7). Водночас сторонами у п.3 додаткового договору № 1 було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках. Зі сторони позивача умови договору виконані, що підтверджується видатковим касовим ордером № 62 від 27 липня 2018 року. У встановлений договором строк договірні зобов`язання зі сторони ОСОБА_1 виконані не були, станом на 06 квітня 2021 року розмір заборгованості становив 33 427 грн 85 коп. (а.с. 4, 4 (зворот)).

Листом № 291/21 від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 було надіслано вимогу про здійснення проплати простроченої заборгованості по кредиту (а.с.12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між сторонами 27 липня 2018 року був укладений кредитний договір кредитної лінії № В54/193/18/136/21С3 та додатковий договір №1, відповідно до якого КС надає позичальнику транш у розмірі 13000 грн. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 13000 грн, вказані кошти були повернуті відповідачу на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується видатковим касовим ордером № 62 від 27 липня 2018 року. Відповідач порушив умови договору, не вносив плату на погашення кредиту, згідно графіку платежів (а.с.7), внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка станом на 06 квітня 2021 року склала 33427 грн 85 коп., що підтверджується розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем (а.с.4).

Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку.

Отже, позовні вимоги кредитної спілки до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості: за кредитом (тіло кредиту), за простроченими відсотками за користування кредитом є такими, що ґрунтуються на положеннях умов договору та вимог законодавства.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновків щодо задоволення позовних вимог КС "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Факт сплати судового збору позивачем підтверджується платіжним дорученням № 23400 від 07 квітня 2021 року про сплату судового збору в сумі 2270 грн.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 270 грн.

В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст. 15, 16, 526, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1050, 1052, 1054, 1055 ЦК України, та ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 223, 247, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ" (, адреса: 01033, м. Київ, вул.Жилянська, 68, приміщення 321, кімната 2) заборгованість за кредитним договором кредитної лінії № В54/193/18/136/21СЗ від 27 липня 2018 року у розмірі 33 427 (тридцять три тисячі чотириста двадцять сім) гривень 85 копійок, з яких: 12 356 грн 34 коп. - тіло кредиту; 21 071 грн 51 коп. - заборгованість по сплаті процентів за період з 30 січня 2019 року по 06 квітня 2021 року; та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя