РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір №500331065 від 19.12.2012 року на суму 13296,00 гривень. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500331065 від 19.12.2012 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило позивачу право вимоги до відповідача коштів по кредитному договору №500331065 від 19.12.2012 року, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору №500331065 від 19.12.2012 року, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі 31494,40 грн., з яких: 9618,22 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10526,18 грн. заборгованість по процентам та комісією; 11350,00 грн. пеня, штраф, неустойка. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 31494,40 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою суду від 08.11.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду.

Заочним рішенням від 04.02.2019 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року заяву ОСОБА_3 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року заочне рішення від 04.02.2019 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили застосувати наслідки пропуску позивачем строків позовної давності, відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір №500331065 від 19.12.2012 року на суму 13296,00 гривень.

30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата Майнінг Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500331065 від 19.12.2012 року.

Відповідно до п.4.4.3. Договору факторингу від 30.09.2014 року, укладеному між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп», ПАТ «Альфа-Банк» у разі отримання коштів від боржників в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після відступлення права грошової вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», перераховує ці кошти ТОВ «Дата Майнінг Груп», протягом трьох робочих днів з дати їх отримання (включно).

10.10.2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило позивачу право вимоги до відповідача коштів по кредитному договору №500331065 від 19.12.2012 року, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата Майнінг Груп», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідно до додатку №1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31494,40 грн., з яких: 9618,22 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 10526,18 грн. заборгованість по процентам та комісією; 11350,00 грн. пеня, штраф, неустойка.

Згідно п.2.3 Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ «Дата Майнінг Груп» ціни прав вимоги в повному обсязі. В дату отримання оплати ТОВ «Дата Майнінг Груп» у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п.4.3 цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в додатку №2 до цього договору.

Згідно п.5.4.3. Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016, у разі отримання коштів від боржників, Державної виконавчої служби в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами після дати підписання цього договору, ТОВ «Дата Майнінг Груп» зобов`язане перерахувати ці кошти протягом 5 банківських днів з дати їх отримання (включно) на рахунок ТОВ «ФК`ЄАПБ».

На виконання умов Договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, на адресу відповідача, від імені ТОВ «Дата Майнінг Груп» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК`ЄАПБ».

ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору №500331065 від 19.12.2012 року, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі 31494,40 грн., з яких:

- 9618,22 грн. заборгованість за основною сумою боргу;

- 10526,18 грн. заборгованість по процентам та комісією;

-11350,00 грн. пеня, штраф, неустойка.

Відповідно до вимог ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч.1 статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості: за кредитним договором №500331065 від 19.12.2012 року 20144,40 грн., що складається з 9618,22 грн. - сума основного боргу, 10526,18 грн. сума заборгованості по процентам та комісії.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за пенею, штрафом, неустойкою у розмірі 11350,00 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи, що розмір пені, штрафу, неустойки за кредитним договором був розрахований позивачем, про що зазначено в розрахунку заборгованості, станом на 10.10.2016 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом 19.10.2017 року, і відповідачем була заявлена вимога про застосування строку позовної давності, то відповідно до частини другої статті 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), застосовується позовна давність в один рік.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, аналіз цих норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за пенею, штрафом, неустойкою за кредитним договором, слід відмовити.

Що стосується застосування строків позовної давності, висловленої представником відповідача у своїй заяві, щодо позовних вимог про стягнення основної суми заборгованості, суд виходить з наступного.

В силу положень статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до статті 257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 19.10.2017 року.

З кредитного договору №500331065 від 19.12.2012 року вбачається, що дата остаточного повернення кредиту 21.12.2015 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснював оплату заборгованості по кредиту періодичними платежами, останній платіж був здійснений відповідачем в січні 2014 року на суму 300,00 грн.

Наведені вище обставини свідчать про те, що дія кредитного договору №500331065 від 19.12.2012 року була визначена строком до 21.12.2015 року, окрім того, умовою кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, а саме обов`язок боржника повернути весь борг частинами, встановленими у графіку платежів, тобто умовами договорів встановлена самостійна відповідальність позичальника за невиконання цього обов`язку, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений, оскільки строк позовної давності у цій справі слід відраховувати з моменту закінчення строку дії кредитного договору (виконання зобов`язання), а не з моменту порушення боржником обов`язку сплати чергового платежу, що визначений у договорі.

Оскільки, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 19.10.2017 року, а встановлений договором кінцевий строк виконання зобов`язань визначений 21.12.2015 року, то встановлений законом трирічний строк позовної давності не був пропущений.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500331065 від 19.12.2012 року у розмірі 20144,40 грн., що складається з 9618,22 грн. - сума основного боргу, 10526,18 грн. сума заборгованості по процентам та комісії.

Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Крім цього у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1600,00 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 6, 207, 252-258, 261, 267, 512, 514, 525-526, 530, 611, 626-629, 634, 639, 1050, 1054, 1077, 1079, 1082 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №500331065 від 19.12.2012 року в сумі 20144,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 1600,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан