Дата документу 19.08.2021 Справа № 337/655/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 337/655/21

Провадження №22-ц/807/2544/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2021 року, в складі судді Гнатик Г.Є., в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 01 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, на підставі якого останній отримав кредит в сумі 24370, 00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних (п.1.1 кредитного договору).

Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені кредитним договором не пізніше 01 грудня 2017 року.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора за Кредитним договором № від 01 грудня 2014 року.

29 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора за вищевказаним Кредитним договором.

18 лютого 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направило ОСОБА_1 письмову вимогу про повернення кредитних коштів в строк до 18 березня 2019 року, однак вимога не виконана.

Оскільки зобов`язання з приводу повернення грошових коштів за Кредитним договором, відповідачем не виконано ні первісному кредитору, ні новому кредитору, утворилась заборгованість у розмірі 39 643, 52 грн.

Ураховуючи викладене, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 01 грудня 2014 року у розмірі 39 643, 52 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23 693,16 грн., а також заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних відповідно до ст.. 625 ЦК України, що станом на 04 лютого 2021 року становить 15 950, 36 грн.; а також судовий збір в розмірі 2 270, 00 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням судуТОВ «ФК «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд помилково дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Оскільки про порушення відповідачем кредитних зобов`язань ТОВ «ФК «Прайм Альянс» дізналось лише з моменту переходу права вимоги, а саме з моменту укладення Договору факторингу №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року та передачі всієї документації до Нового кредитора, то початок перебігу позовної давності обліковується з 29 січня 2019 року. З метою захисту свої прав позивачем була направлена ОСОБА_1 вимога про погашення кредитної заборгованості не пізніше 18 березня 2019 року, однак боржник не здійснив виконання зобов`язання. Крім того, 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 823 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 37 975, 41 грн. за Кредитним договором, який було скасовано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 грудня 2020 року. Звертає увагу суду, що перебіг строку позовної давності починається з моменту закінчення строку виконання зобов`язання відповідно до вимоги, а саме з 18 березня 2019 року.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових правовідносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи зазначене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № (далі Кредитний договір), відповідно п. 1.1 якого Позичальник отримав грошові кошти в розмірі 24 370, 00 грн., з яких 24 000, 00 грн. на споживчі цілі, із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних та строком повернення до 01 грудня 2017 року (а.с. 7).

Згідно з Додатком №1 до Кредитного договору, встановлено графік платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен був сплачувати щомісячні платежі у сумі 1 530, 00 грн., який складається із тіла кредиту та комісії до 01 грудня 2017 року (а.с. 8).

Частинами першою та другою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з п. 3.3 Кредитного договору, Банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 01 грудня 2014 року, що підтверджується вказаним договором та Додатком № 1 до вказаного договору «Реєстр прав вимоги №1», витягом з Акту приймання-передачі Документації Боржників (додаток 2) (а.с. 9-17).

Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, загальна сума заборгованості за Кредитним договором за основною заборгованістю становить 23 693, 16 грн., за нарахованими відсотками - 14 282, 25 грн.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 01 грудня 2014 року, що підтверджується договором факторингу № 29/01/19-2 та Додатком № 1 до нього, витягом з Акту приймання-передачі Документації Боржників (додаток 2) (а.с. 15-20).

Згідно з Додатком №1 до Договору факторингу №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, загальна сума заборгованості за Кредитним договором за основною заборгованістю становить 23 693, 16 грн., за нарахованими відсотками - 14 282, 25 грн.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо оспорення вищевказаних договорів факторингу.

Таким чином, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право належного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 01 грудня 2014 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази належного виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором.

Оскільки фактично отримані і використані позичальником ОСОБА_1 кредитні кошти у межах відповідного строку дії договору в добровільному порядку кредитору (попереднім кредиторам) не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, а тому ТОВ «ФК «Прайм Альянс» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості з боржника.

Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за Кредитним договором.

Проте, відповідачем в суді першої інстанції заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст..ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ввстановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Так, відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повністю повернути Банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов`язання встановлені договором не пізніше 01 грудня 2017 року.

Також у Графіку платежів встановлено, що останній платіж повинен бути здійснено 01 грудня 2017 року.

Отже, перебіг трирічного строку позовної давності почався 02 грудня 2017 року та закінчився 02 грудня 2020 року.

Саме з 02 грудня 2017 року Кредитору було відомо про порушене його право.

З цим позовом ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулось до суду 09 лютого 2021 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Наявність передбачених статтею 264 ЦК України підстав для переривання перебігу позовної давності щодо пред`явлення вказаного позову, які б дозволяли зробити висновок про дотримання при поданні позову встановленого законом строку позовної давності, не встановлено.

З огляду на наведене, суд першої інстанції, прийнявши до уваги заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про стягнення заборгованості за Кредитним договором у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що про порушення відповідачем кредитних зобов`язань йому стало відомо лише з моменту переходу права вимоги, тобто з моменту укладення договору факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до приписів ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

При укладенні договору факторингу від 29 січня 2019 року його сторонам було відомо про строк прострочення виконання зобов`язань та можливий ризик застосування позовної давності. Зміна кредитора не змінює суті правовідносин за кредитним договором.

Посилання ТОВ «ФК «Прайм Альянс» в апеляційній скарзі на те, що строк позовної давності повинен обраховуватись з моменту закінчення строку виконання зобов`язання, який встановлено у вимозі позивача про погашення заборгованості, а саме з 18 березня 2019 року, є безпідставними та не ґрунтуються на нормах законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 01 березня 2019 року на адресу ОСОБА_1 направлена вимога про погашення кредитної заборгованості (а.с. 23-25).

Проте, оскільки вказана вимога направлена після закінчення строку дії Кредитного договору, то вона не є вимогою про дострокове виконання зобов`язань, не змінює строк виконання зобов`язань, а тому доводи позивача в цій частині є помилковими.

Факт того, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» вжито засіб позасудового захисту свого порушеного права, а саме вчинений виконавчий напис нотаріуса, який скасовано судовим рішенням, не впливає правильність висновків суду про пропуск позивачем строку позовної давності.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором з урахування індексу інфляції та 3% річних.

Так, згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як звернуто увагу в пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором у зв`язку з пропуском строку позовної давності, вказане унеможливлює застосування до спірних правовідносин статті 625 ЦК України, оскільки зазначена норма підлягає застосуванню лише у разі наявності грошового зобов`язання, яке підлягає виконанню.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правильними, законним та обґрунтованим, підтверджується матеріалами справи.

Інших належних, достовірних та достатніх доказів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 квітня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова