н/п 2-н/174/69/2021
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2021 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за споживання природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, відповідно до якої просить видати судовий наказ про стягнення на їх користь з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу у розмірі 1287,49 грн., 233,94 грн. інфляційних втрат, 109,63 грн. трьох відсотків річних від суми заборгованості та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 227,00 грн. за період з червня 2018 р. по 01.03.2021 р.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч.1 ст.161 ЦПК України.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою статті ст.254 ЦК України визначено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Проте, як вбачається з заяви про видачу судового наказу та документів доданих до неї, вимоги про стягнення заборгованості виходять за межі позовної давності, оскільки заявник просить суд стягнути заборгованість, яка утворилася з червня 2018 року, проте строк пред`явлення вимоги в цій частині, у відповідності до ст.257 ЦК України, минув в червні 2021 року, а стягувач звернувся до суду в серпні 2021 року, тобто за межами вказаного строку.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.165, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за споживання природного газу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги .

Ухвала складена та підписана суддею 28.08.2021 року.

Суддя: підпис А.А.Борцова