Справа № 408/626/19-ц
Провадження № 22-ц/810/619/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Назарової М.В.

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

відповідач Фізична-особа підприємець ОСОБА_4

відповідач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія Вієнна

Іншуранс Груп»

представник відповідача Пилипець Антон Юрійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія Вієнна Іншуранс Груп»

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року, ухвалене у складі судді Булгакової Г.В. в смт. Біловодськ Луганської області,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на наступне.

09 грудня 2016 року ОСОБА_3 керуючи мікроавтобусом Renault-Master, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п. 12.1 ПДР (швидкість руху) не впорався з керуванням, втратив курсову стійкість, виїхав за межі проїжджої частини та зіткнувся з деревом. Внаслідок даного ДТП від отриманих тілесних ушкоджень помер у лікарні ОСОБА_5 . Того ж дня відносно ОСОБА_3 було відкрито кримінальне провадження №0000190 за ч. 2 ст. 286 КК України (порушення ПБДР особами, які керують ТЗ, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження).

05 листопада 2018 року вироком Біловодського районного суду ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, що була заподіяна ОСОБА_5 внаслідок ДТП, що сталась 09 грудня 2016 року, внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження несумісні з життям. ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» своєю відповіддю повідомила, що поки триває судовий розгляд, справа № 64 буде призупинена і лише при повторному зверненні та подачі всіх необхідних документів страховик повернеться до розгляду справи.

Вказує, що страхова компанія ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» була вчасно повідомлена про подію, що має ознаки страхового випадку. Страховою компанією ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» була відкрита справа № 64 щодо виплати страхового відшкодування.

Зазначає, що позивачем були виконані всі покладені на нього зобов`язання та дотримані норми і приписи чинного законодавства, а саме: до страхової компанії ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в порядку передбаченому законодавством було подано заяву на виплату страхового відшкодування.

Позивач пішов на поступки страховій компанії ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і погодився на зменшення суми страхового відшкодування для забезпечення як найскорішого відшкодування більшої частини спричиненої шкоди. Але відповідач всупереч вимогам законів України вирішив взагалі не платити під вигаданим приводом, а саме поки не буде винесено рішення суду.

Рішення суду по кримінальній справі винесено, особа визнана винною, а страховик свої зобов`язання не виконує.

Вказує, що страхова компанія ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовляючи у виплаті страхового відшкодування незаконно та необгрунтовано посилається на неіснуючу підставу, чим порушує вимоги норм чинного законодавства.

Зазначає, що винність ФОП ОСОБА_4 та його робітника ОСОБА_3 встановлена вироком Біловодського районного суду від 05 листопада 2018 року. Рішення набрало законної сили, в частині визнання ОСОБА_3 винним у смерті ОСОБА_5 .

Передчасна смерть батька стала важкою психологічною втратою для його рідних і близьких, зокрема сина та дружини. Їм завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, їх турбує безсоння, порушено їх нормальний спосіб життя, у зв`язку з чим вони докладають неймовірні зусилля для його налагодження та організації. Втрата батька - це втрата підтримки і допомоги у житті, тепер всі турботи про їх спільне життя лягло на плечі позивачів. Смерть діда дуже вплинула на малолітнього сина позивача. Крім порушення сну, дитина часто плаче, спогади про діда травмують дитячу психіку, став замкнутішим.

А тому позивачі звернулися до суду з наявним позовом, в якому просять суд тягнути на їхню користь:

- з ОСОБА_3 - в розмірі 50.000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди;

- з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , а у випадку припинення його діяльності з ОСОБА_4 - в розмірі 100.000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди;

- з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - в розмірі 200.000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди та 70.000 (сімдесят тисяч) гривень матеріальної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , а у випадку припинення його діяльності з ОСОБА_4 - в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди; з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - в розмірі 55 800 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот) гривень, відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоди, заподіяної смертю потерпілого; з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - в розмірі 18 600 (вісімнадцять тисяч шістсот) гривень, відповідно до п. 27. 3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральної шкоди; з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - в розмірі 6 011 (шість тисяч одинадцять) гривень 68 копійок, відповідно до 27. 4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», витрати на поховання.

Мотивуюче таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 на час скоєння ДТП здійснював регулярне пасажирське перевезення, перебуваючи в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 , який є власником джерела підвищеної небезпеки, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог до ОСОБА_3 в частині стягнення з останнього моральної шкоди, та, відповідно, відмови в цій частині позову. Щодо позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення з останнього моральної шкоди суд приходить до наступного. Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (далі - Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 9 цієї Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом встановлено, що розмір страхового відшкодування передбачений п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 18 600 грн. (1550 - розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку *12). Суд акцентує увагу, що позивачами було заявлено вимогу про стягнення ПАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» витрат на поховання в розмірі 25 000 гривень, однак відповідно до наданих копій документів, що підтверджують витрати, а саме товарний чек від 12.12.2016, щодо продажу ритуальних товарів на суму 2 800 гривень, та замовлення на надання ритуальних послуг 12.12.2016 з організації та проведення поховань на суму 13 130 рублів, що в еквіваленті іноземної валюти складає 3 211,68 гривень по курсу НБУ на 12.12.2016 /дата чеку/, підтверджується, що позивачами було витрачено на поховання кошти на загальну суму 6 011,68 гривень. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню шкода: в розмірі 55 800 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот) гривень, відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна смертю потерпілого.

Доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з таким рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія Вієнна Іншуранс Груп» звернулась з апеляційною скаргою, частково скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія Вієнна Іншуранс Груп» , в частині стягнення 55 800 відповідно до п.27.2 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоди, заподіяної смертю потерпілого».

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір страхового відшкодування передбачений п. 27. 2 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не може бути меншим, ніж 55 800 грн. (1550 - розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку *36).» Таким чином, ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», вважає рішення Біловодського районного суду Луганської області незаконним, необґрунтованим, таким, що прийнято із порушенням норм процесуального права (принципу диспозитивності цивільного процесу - ст. 12 ЦПК України), неправильного застосування норм матеріального права (п.27.2 ст. 27 Закону, оскільки не Позивачами не було надано доказів, що вони були утриманцями потерпілого у ДТП - ОСОБА_5 ) та висновки у рішенні Біловодського районного суду Луганської області (щодо стягнення страхової виплати на утримання Позивачів) не відповідає обставинам справи. На думку скаржника суд не повинен був застосовувати п.27.2 ст. 27 Закону, де зазначено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку оскільки Позивачі не просили визнати їх утриманцями потерпілого, не просили стягнути суму страхового відшкодування внаслідок смерті потерпілого у порядку п. 27.2 ст. 27 та не надали документів, щоб підтверджували факт утримання Позивачів потерпілим у ДТП. Із матеріалів справи вбачається, що Позивачі із необхідних документів для встановлення факту утримання та застосування п. 27.2 ст. 27 Закону було подано лише копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 . Позивачами не надано довідку житлово-експлуатаційної організації про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні чи відповідне рішення суду, копію довідки про доходи потерпілого, доказів, що Позивачі одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції не міг призначити стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» на користь Позивачів суму страхового відшкодування, передбаченою п.27.2 ст. 27 Закону, оскільки: Позивачі не надали доказів факту утримання їх потерпілим, не просили визнати факт утримання, не просили суд стягнути суму страхового відшкодування внаслідок втрати годувальника за п. 27.2 ст. 27 Закону. Щодо повноважень представника відповідача-3 у відповідності до ч. 4 ст. 64 ЦПК України про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви. На виконання вимог вищевказаної статті, цим повідомляю, що договором про надання правової допомоги від 11.01.2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Пі.Ес. Лоєрс» та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» передбачені наступні обмеження щодо повноважень адвоката: Окрім права: відмови від позовних вимог; зменшення позовних вимог; визнання позову повністю або частково; укладення мирової угоди; передачі справи на розгляд до третейського суду.

Відзив на апеляційну скаргу

06 серпня 2021 року на адресу Луганського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Мотивуючи який відповідач зазначив, що Відповідно до ст. 27.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик відшкодовує моральну шкоду заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день страхового випадку і виплачується рівними частинами. На момент стягнення моральної шкоди мінімальна заробітна плата складала 1 600 грн. Отже, страхове відшкодування моральної шкоди на одного потерпілого склало 19 200 грн. Згідно ст. 27.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» обов`язки ст. 27.3 та ст. 27.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виконало. Загальна сума склала 38 400 грн.

Явка сторін в судове засідання

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання . В судове засідання не з`явились. В судове засідання надійшло клопотання Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» про розгляд скарги без їх представника та про часткове скасування оскаржуваного рішення.

Позиція апеляційного суду

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 року вилучена суддя Стахова Н.В. у звязку з відпусткою та замінена суддею Назаровою М.В..

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги яка обмежені питанням тлумачення п. 27. 2 ст. 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів встановлено, що загиблий в ДТП ОСОБА_5 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 липня 1984 року, та чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26 серпня 1983 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 12 грудня 2016 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у луганській області.

Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 05 листопада 2018 року у справі № 408/2114/17-к, що набрав законної сили в частині визнання вини ОСОБА_3 , останнього було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault-Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6060253, згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить 200 000,00 гривень, поліс дійсний з 03 листопада 2016 року по 02 листопада 2017 року.

Стосовно позовних вимог про стягнення з ПАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоди, заподіяної смертю потерпілого судова колегія зазначає наступне.

Статтею 27 вищенаведеного Закону врегульовує відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пов`язаних зі смертю потерпілого.

Так, пунктом 27. 2 статті 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що розмір страхового відшкодування передбачений п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути меншим, ніж 55 800 грн. (1550 - розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на день настання страхового випадку *36), але ж судова колегія вважає вказане твердження помилковим та необґрунтованим тому погоджується з доводами апеляційної скарги, а саме позивачем ОСОБА_1 у справі не в суді першої інстанції та під час перегляду справи судом апеляційної інстанції не надано доказів, в підтвердження того, що позивач перебував на утриманні померлого, а виходячи з копії паспортів позивача , свідоцтва про смерть потерпілого не дають підстав вважати, що позивач перебував на утриманні померлого.

Суд критично ставиться до позиції ПАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відсутність правових підстав для стягнення шкоди, заподіяної смертю потерпілого на користь його дружини ОСОБА_2 . Так відповідно до матеріалів справи позивачка проживала з померлим та перебувала з ним у шлюбі, на момент смерті потерпілого досягла пенсійного віку (а.с.30,32 зв.арк.39). Відповідач не надав суду данних які заперечують знаходження ОСОБА_2 на утриманні померлого та підстав наведених в позові позивачки (а.с.23-26).

Отже враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що рішення Біловодського районного суду від 11 травня 2021 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоди, відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна смертю потерпілого є необгрунтованою та підлягає скасуванню , а в іншій частині стягнення на користь ОСОБА_2 шкода, заподіяна смертю потерпілого, судова колегія вважає за необхідне зазначене рішення залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції визнає неправильним застосуванням норм матеріального права у вигляді неправильного тлумачення закону щодо поняття "утриманця".

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоди, відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна смертю потерпілого , за необгрунтованістю. Судова колегія враховує що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є повнолітнім та 28.05.2013 року мешкав за іншою адресою ніж потерпілий, у справі відсутні можливі докази знаходження позивача на утриманні померлого .

Керуючись ст. ст.259,367,374,376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоди, заподіяна смертю потерпілого на користь ОСОБА_1 .

Ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його користь з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шкоди, відповідно до п. 27. 2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкоди, заподіяної смертю потерпілого , за необгрунтованістю.

В іншій частині рішення Біловодського районного суду Луганської області від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 14 вересня 2021 року.

Головуючий

Судді: