КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна", згідно з яким просила: стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на її користь страхове відшкодування у розмірі 50 198 грн. 22 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 09.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "Євроінс Україна" було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06-004532-16, згідно з яким позивач зобов`язалася сплатити на користь відповідача страховий платіж у розмірі 30 140 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався у разі настання страхового випадку у період дії Договору страхування, а саме з 10.02.2015 року по 10.02.2016 року включно виплатити їй грошову суму (здійснити страхову виплату) у порядку та на умовах Договору страхування.

30.12.2015 року приблизно об 11 год. 40 хв. по вул. Сосніних, 11, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Хонда", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та транспортного засобу марки "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 25.01.2016 року винним у вчиненні вищенаведеної ДТП визнано водія автомобіля марки "Хонда", державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 .

При цьому, у процесі розгляду страхового випадку та прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування представником відповідача на станції технічного обслуговування (ремонтне підприємство) - ТОВ "Автолаб Сервіс" було проведено огляд застрахованого пошкодженого автомобіля - марки "Хонда", державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого ТОВ "Автолаб Сервіс" було складено калькуляцію орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин від 05.01.2016 року на загальну суму 278 316 грн. 60 коп., у тому числі ПДВ - 46 386 грн. 10 коп. (сума без ПДВ - 231 930 грн. 50 коп.

Однак, незважаючи на вищезазначене, відповідачем фактично було замовлено ремонт пошкодженого автомобіля та сплаченого за нього лише 187 694 грн. 50 коп. без ПДВ, що підтверджується Актом виконаних робіт № СПД0000210 від 04.04.2016 року.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що з метою проведення ремонту автомобіля у повному обсязі позивачем було самостійно замовлено та оплачено різницю вартості у сумі 50 198 грн. 22 коп. (без ПДВ), останній звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.10.2020 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ "СК "Євроінс Україна" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 198 грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с. 111-115).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано, що Акт виконаних робіт ТОВ "Автолаб Сервіс" №СПД0000220 від 01.04.2016 року на загальну суму 50 198 грн. 22 коп., який позивач надав до суду щодо обгрунтування позовних вимог, є лише оціночним документом окремого суб`єкта оціночної діяльності, адже складений суб`єктом підприємницької діяльності, а не суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідний сертифікат.

При цьому, зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем не було узгоджено у письмовому вигляді зі страховою компанією проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля марки "HondaAccord" на СТО ТОВ "Автолаб Сервіс", а також питання доплати на підставі додаткового Акту виконаних робіт № СПД0000220 від 01.04.2016 року на загальну суму 50 198 грн. 22 коп.

Також, вказує, що при аналізі наданих позивачем рахунків СТО було виявлено, що вартість цін на роботи, матеріали та нормогодини, необхідні для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, необгрунтовано завищені та значно відрізняються ( в сторону збільшення) від цін, рекомендованих офіційним ділером автомобілів "Honda" в Україні (а.с. 119-124).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.04.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 130-131).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09.02.2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ "СК "Євроінс Україна" було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06-004532-16, згідно з яким позивач зобов`язалася сплатити на користь відповідача страховий платіж у розмірі 30 140 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався у разі настання страхового випадку у період дії Договору страхування, а саме з 10.02.2015 року по 10.02.2016 року включно виплатити їй грошову суму (здійснити страхову виплату) у порядку та на умовах Договору страхування. Загальна страхова сума за договором складає 548000,00 грн., страховий тариф 5,5%, загальний страховий платіж за договором 30140,00 грн.

Згідно цього ж договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

30.12.2015 року приблизно об 11 год. 40 хв. по вул. Сосніних, 11, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Хонда", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, та транспортного засобу марки "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2016 року винним у вчиненні вищенаведеної ДТП визнано водія автомобіля марки "Хонда", державний номерний знак НОМЕР_1 , - ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої було укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, третій особі.

Пунктом 2 частини 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові.

Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 11.4.2 Умов договору добровільного страхування наземного транспорту (додаток 1 до договору страхування) передбачено, що розмір завданих збитків визначається страховиком на підставі документа, що містить розрахунок розміру витрат на відновлювальний ремонт або розміру матеріального збитку застрахованого транспортного засобу та/або ДО з урахуванням умов, визначених в розділі 5 цього додатку до договору (кошторис, калькуляція СТО, акт/висновок автотоварознавчої експертизи тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про настання дорожньо-транспортної пригоди та позивачем було подано заяву про виплату суми страхового відшкодування.

Представником відповідача на станції технічного обслуговування (ремонтне підприємство) - ТОВ «Автолаб Сервіс» було проведено огляд застрахованого пошкодження транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому, за результатами огляду пошкоджень автомобіля ТОВ «Автолаб Сервіс» було складено калькуляцію орієнтовної вартості ремонтно-відновлювальних робіт та запасних частин від 05.01.2016 року на загальну суму 278316,60 грн., в тому числі ПДВ - 46389,10 (сума без ПДВ - 231930,50 грн), яку надано позивачем відповідачу.

Разом з тим, відповідачем було фактично замовлено ремонт автомобіля позивача та сплачено за нього лише 187694,50 грн. без ПДВ, що підтверджується Актом виконаних робіт № СПД0000210 від 04.04.2016 року.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність виплати позивачу страхового відшкодування лише у розмірі 187 694 грн. 50 коп., матеріали справи не містять.

У свою чергу, з метою проведення ремонту позивач замовила та оплатила різницю вартості в сумі 50198,22 грн. без ПДВ, що підтверджується Рахунком-фактурою № С000000042 від 11.03.2016, квитанцією про оплату від 28.03.2016 № 1072/з12, Актом виконаних робіт від 01.04.2016 № СПД0000220.

Посилання апелянта на те, що позивачем не було узгоджено у письмовому вигляді зі страховою компанією проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля марки "Honda Accord" на СТО ТОВ "Автолаб Сервіс", колегія суддів відхиляє, адже сам відповідач перерахував на рахунок ТОВ "Автолаб Сервіс" суму відшкодування, чим, як наслідок, погодився на ремонт автомобіля на вказаному СТО.

Доводи апелянта стосовно неврахування судом першої інстанції того, що вартість цін на роботи, матеріали та нормогодини, необхідні для проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, необгрунтовано завищені та значно відрізняються ( в сторону збільшення) від цін, рекомендованих офіційним ділером автомобілів "Honda" в Україні, також є безпідставними, адже згідно з наявним у матеріалах справи Звітом вартості відновлювального ремонту, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № 02-1/03/16, складеним на звернення позивача 10.02.2017 року, вартість ремонту транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 283743,42 грн., тобто більшим, аніж визначено ТОВ "Автолаб Сервіс".

Щодо тверджень відповідача про те, що Акт виконаних робіт ТОВ "Автолаб Сервіс" №СПД0000220 від 01.04.2016 року на загальну суму 50 198 грн. 22 коп., який позивач надав до суду щодо обгрунтування позовних вимог, є лише оціночним документом окремого суб`єкта оціночної діяльності, слід зазначити, що вказаний акт не є оціночним, оскільки сума, зазначена у ньому, є сумою за ремонт автомобіля, яка була фактично сплачена позивачем на рахунок ТОВ "Автолаб Сервіс".

За вказаних обставин, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс" Україна"- залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення страхового відшкодування - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська