Провадження № 2-о/235/429/21
Справа № 227/2176/21
У Х В А Л А

26 серпня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю представника заявниці адвоката Анищенко А.О.

представника заінтересованих осіб Ільющенко Ю.А.

секретаря судового засідання Лебеденко В.В.,

при розгляді у відкритому судовому засіданні цивільної справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: приватний нотаріус Михайленко Ольга Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: приватний нотаріус Михайленко Ольга Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 03.06.2021 року цивільну справу передано до Красноармійського міськрайонного суду за підсудністю.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 29.06.2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

До судового засідання 26 серпня 2021 року не з`явились заявниця та заінтересовані особи. З урахуванням думки представників, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності зазначених осіб.

В судовому засіданні представником заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокатом Ільющенко Ю.А. заявлено клопотання про залишення заяви без розгляду. Клопотання обгрунтоване тим, що по суті заяви порушуєтьсяпитання спрору про житлові права учасників справи, що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження.

Представник заявниці заперечував проти даного клоптання, оскільки на даний час спір про право відсутній, тому вважає, що дане клопотання заявлено передчасно.

Суд, вислухавши предстаників учасників справи, дослідивши матеріали цивільної ссправи в межах заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження так і в процесі розгляду справи. У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 6114667св20).

З заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу вбачається, що метою звернення ОСОБА_1 з даною заявою, є встановлення факту проживання з ОСОБА_4 з січня 2005 року до часу реєстрації юридичного шлюбу 15.10.2007 року.

Заявниця зазначає, що саме у цей період ОСОБА_4 було набуто права власності на житлову квартиру. Після його смерті заявниця звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа.

Заявниця вказує, що вона претендує на право спадкування на квартиру придбану ОСОБА_4 до укладання з нею юридичного шлюбу, та рішення суду про встановлення юридичного факту має правові наслідки для визначення кола спадкоємців в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки від встановлення цього факту, буде залежати розмір спадщини, що має належати іншим спадкоємцям, які є заінтересованими особами, тобто між заявницею і заінтересованими особами існує спір про право на спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 521/19930/19 (провадження № 61-13984св20).

Оскільки заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту о проживання із спадкодавцем з метою оформити спадкові права, з якої вбачається спір про право, заява підлягає залишенню без розгляду із роз`ясненням заявниці її права подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст.259, 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересовані особи: приватний нотаріус Михайленко Ольга Володимирівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , залишити без розгляду у зв`язку з виникненням спору про право.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали виконано 27.08.2021 року.

Суддя Хмельова С.М.