ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року

м. Черкаси

Справа № 2302/164/2012
Провадження № 22-ц/821/1063/21
категорія: 331090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря: Любченко Т. М.

учасники справи:

заявник - прокурор Городищенського району Черкаської області,

заінтресована особа - Старосільська сільська рада Городищенського району Черкаської області,

особа, що подає апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - адвокат Попова Людмила Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Людмили Петрівни на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року у справі за заявою прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, у складі головуючого судді Черненка В. О.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У 2012 році прокурор Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради Гододищенського району Черкаської області звернувся в суд з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що в результаті проведеної перевірки щодо не витребуваних земельних часток (паїв) по Старосільській сільській раді Черкаського району, власники яких померли, а спадкоємці невідомі, прокуратурою Городищенського району Черкаської області встановлено, що на час звернення по сільській раді обліковується 13 не витребуваних земельних паї, серед яких є пай померлої ОСОБА_2 - Серії НОМЕР_1 , площею 1,60 га (актовий запис про смерть № 25 від 11.04.1997 року).

У день її смерті на території Старосільської сільської ради Городищеннського району Черкаської області відкрилась спадщина. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) ОСОБА_2 виділено земельну ділянку в розмірі 1,60 га в межах Старосільської сільської ради Городищенського району, вартість якої, з урахуванням коефіцієнта індексації, становить 17 984 грн 00 копій.

Перевіркою підтверджено, що спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Городищенської державної нотаріальної контори не зверталися. Таким чином, на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує. Даний факт підтверджується офіційною довідкою з Городищенської державної нотаріальної контори від 07 листопада 2011 року.

Всупереч вимогам закону, Старосільська сільська рада Городищенського району Черкаської області належним чином не реагує на відсутність ефективного власника землі, не виконує покладені законом повноваження щодо обернення в судовому порядку земель на користь територіальної громади.

Враховуючи вище викладене, реалізуючи свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, прокурор звернувся до суду з приведеною заявою в якій просив визнати спадщину, а саме земельну ділянку розміром 1,60 га землі, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , відумерлою та передати у власність територіальної громади с. Старосілля Городищенського району Черкаської області в особі Старосільської сільської ради зокрема пай в розмірі 1,60 гектара землі, вартістю 17 984 грн 00 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року заяву задоволено. Визнано спадщину, яка складається з земельної ділянки розміром 1,60 гектара, вартістю 17 984 грн 00 коп., що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою.

Передано у власність територіальної громади села Старосілля Городищенського району, Черкаської області в особі Старосільської сільської ради земельний пай в розмірі 1,60 гектара, вартістю 17 984 грн 00 коп.

Рішення мотивовано тим, що оскільки на даний час ефективний власник землі, право на яку належить ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній, тому для її охорони, що включає в себе і раціональне її використання, заяву прокурора Городищенського району Черкаської області, слід задовольнити, та визнати спадщину, яка складається з земельної ділянки розміром 1,60 га, вартістю 17 984 грн 00 коп., що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , відумерлою, передавши її у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, тобто територіальної громади с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 27 квітня 2021 року, представником ОСОБА_1 - адвокатом Поповою Л. П., особою яка не брала участь у справі, з посиланням на вирішення судом при постановленні рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року його прав та законних інтересів, порушено питання про його скасування з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог про визнання спадщини відумерлою.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення впливає на його права щодо спадкування майна, яке належало на праві власності спадкодавцеві ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_3 , який був членом домогосподарства, головою якого була ОСОБА_2 , про що в Погосподарській книзі Старосільської сільської ради № 1 за 1996-2000 роки зроблено відповідний актовий запис № 25 від 11 квітня 1997 року. Вказана обставина підтверджується відповіддю-довідкою Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 11 вересня 2020 року № 856/02-27.

Після смерті матері, ОСОБА_3 вступив в управління спадковим майном, продовживши проживати в будинку, де жила його мати. Крім того, 23 жовтня 1998 року у Городищенській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване в реєстрі № 2023, на житловий будинок та надвірні споруди по АДРЕСА_1 , які належали його матері, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Старосілля Городищенського району Черкаської області помер ОСОБА_3 . Заповіту померлий не залишив, що підтверджується постановою державного нотаріуса Бідної М. О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 березня 2020 року, з якої як зазначає скаржник приймає спадщину за законом, а не за заповітом.

На день смерті ОСОБА_3 з ним проживала його рідна сестра, ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Старосільської сльської ради від 10 липня 2013 року № 517. Разом з тим, ОСОБА_4 у встановлений строк відмовилася від спадщини після брата, що відповідно підтверджується її заявою до Городищенської державної нотаріальної контори від 09 липня 2013 року № 207. В свою чергу, ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 і відповідно двоюріднім братом ОСОБА_3 , що підтверджується також відповідними доказами доданими до апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що він прийняв спадщину після брата, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 грудня 2016 року, виданим Городищенською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим у реєстрі за № 2168.

Разом з тим, в серпні 2018 року ОСОБА_1 стало відомо що, крім іншого, ОСОБА_2 належало право на земельну ділянку (пай) із пайового фонду КСП «Світанок» (с. Старосілля). 25 березня 2020 року скаржник звернувся до Городищенської державної нотаріальної контори, щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 та яку ОСОБА_3 успадкував після її смерті. Однак, постановою державного нотаріуса Городищенської державної нотаріальної контори Ляльці М. А. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності у нього, як спадкоємця, правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) померлої.

Згідно інформації наданої відділом у Городищенському районі ГУ Держгеокадстру у Черкаській області від 09 лютого 2021 року, ОСОБА_2 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) належало право власності на земельну ділянку розміром 1,60 га. Однак відомості про отримання ОСОБА_2 вказаного сертифікату відсутні.

Разом з тим, з даної відповіді скаржник дізнався, що оскаржуваним рішенням задоволено заяву про визнання спадщини відумерлою. В Державному земельному кадастрі вказана земельна ділянка зареєстрована 04 вересня 2013 року з кадастровим номером :02:001:1540 на підставі технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Старосільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9838 га Черкаська область Городищенський район с. Старосілля.

В поданій скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскільки він прийняв спадщину після ОСОБА_3 то рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року впливає також і на його спадкові права, за захистом яких він звернувся до суду оскаржуючи рішення за приведених обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу Смілянська окружна прокуратура просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Л. П. на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року, а вказане рішення залишити без змін.

При цьому прокуратурою зазначено, що враховуючи встановлені оскаржуваним рішенням суду обставини, а також додані до апеляційної скарги документи, зокрема, свідоцтво про право на спадщину за законом від 23 жовтня 1998 року, видане ОСОБА_3 , зі змісту якого вбачається, що спадкове майно на яке його видано складається з житлового будинку з надвірними будівлями, таким чином судом першої інстанції правомірно визнано спадщину, яка складається із приведеної земельної ділянки, відумерлою.

У відзиві на апеляційну скаргу Мліївська сільська рада Городищенського району Черкаської області зазначила, що обставини заявлені в апеляційній скарзі нею частково визнаються, проте в цілому приведена скарга не підлягає до задоволення виходячи з того, що обов`язок доказування покладено на заявника яким на момент звернення являлася прокуратура Городищенського району Черкаської області. В свою чергу при проведенні нею ж перевірки у 2011 році, спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у Городищенській нотаріальній конторі заведено не було, проте станом на винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 25 березня 2020 року, з`явилася відкрита спадкова справа № 392/1998. Обставина про наявність спадкової справи істотно впливає на прийняття судового рішення щодо визнання спадщини відумерлою. А отже за її достовірність та правдивість уповноважена особа несе юридичну відповідальність.

Автори відзиву визнають, що неналежна інформація про наявність спадкової справи надана державним нотаріусом та якість перевірки прокуратури призвели до порушення прав ОСОБА_3 , оскільки він подав заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 , проте за життя не оформив її.

Однак, скасування судового рішення матиме такий юридичний наслідок як витребування майна, яке на підставі судового рішення більше 10 років тому назад перейшло у власність територіальної громади с. Старосілля Черкаської області. Внаслідок адміністративної реформи, територіальна громада с. Старосілля ввійшла в склад Мліївської сільської ради, яка і є власником земельної ділянки. Визначена земельна ділянка ніколи не перебувала у володінні спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тому його право вказаним рішенням на момент його винесення ніяким чином не порушувалося.

Наразі на підставі земельних торгів у формі аукціону продано право оренди на земельну ділянку, яка була виділена земельною часткою (пай). ОСОБА_2 та укладено 24 березня 2020 року договір оренди землі. В свою чергу скасування даного судового рішення порушить права територіальної громади.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Л. П. на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2021 року справу призначено до розгляду на 11 серпня 2021 року на 15:00 год. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце її розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

Матеріалами справи встановлено, що у 2012 році прокурором Городищенського району Черкаської області діючи в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради ініційовано подачу заяви в порядку окремого провадження про визнання спадщини відумерлою. Результатом розгляду приведеної заяви стало ухвалення судового рішення, яке на даному етапі являється предметом апеляційного оскарження.

Згідно довідки архіваріуса Городищенського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2021 року, на підставі наказу ДСА від 07 грудня 2017 року № 1087 «Про затвердження переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання», згідно акту № 1 від 21 лютого 2019 року про відбір для знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню на «2-о» 2012 року, матеріали цивільної справи № 2302/164/2012, провадження № 2-о/2302/13/2012 за заявою прокурора Городищенського району в інтересах держави в особі Старосільської сільськї ради Городищенського району про визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , відумерлою - були знищені.

Оригінал судового рішення від 20 лютого 2011 року у справі за заявою прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, знаходиться на постійному зберіганні в архіві Городищенського районного суду Черкаської області (а. с. 2).

Особу скаржника ОСОБА_1 , який не брав участь у справі в суді першої інстанції ідентифіковано відповідно до копії паспорта Серія НОМЕР_2 виданого Городищенським РВУМВС в Черкаській області 03 грудня 1999 року на його ім`я (а. с. 20).

Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого 14 вересня 1954 року Стросільським бюро ЗАГС Городищенського району Київської області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначені - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 21).

Відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 виданого повторно 10 січня 1975 року Городищенським ЗАГС у Черкаській області, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначені - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а. с. 22).

Відповідно до копії актового запису про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданого Державним архівом Черкаської області від 23 вересня 2016 року № Л-39/05-08 та доданої до неї метричної книги із запису № 51 вбачається, що батьками дитини є «крестьянин ОСОБА_11 » а матір`ю «его венчаная жена ОСОБА_12 » (а. с. 24-25).

Згідно до повторно виданого Свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_5 виданого ЗАГС Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 02 лютого 1966 року « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_14 » одружилися 02 травня 1923 року (а. с. 27).

Відповідно до виданого повторно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 від 08 січня 1952 року Гродищенським Районним бюро ЗАГС Київської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначені « ОСОБА_13 та ОСОБА_15 » (а. с. 28).

Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 , виданого виконавчим комітетом Старосільської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області від 11 квітня 1997 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 95 році життя (а. с. 29).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області надано інформацію, щодо фактичного прийняття спадщини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, відповідно до інформації, що міститься в Погосподарській книзі Старосільської сільської ради № 1 за 1996 -2000 роки, ОСОБА_3 був членом господарства, головою якого була ОСОБА_15 (а. с. 30).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Соколовою О. М. 23 жовтня 1998 року, на підставі спадкової справи № 392, зареєстрованого в реєстрі за № 2023, спадкоємцем майна ОСОБА_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син ОСОБА_3 проживаючий в АДРЕСА_1 (а. с. 31).

Згідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_8 , виданого Виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 18 березня 2013 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років (а. с. 32).

Відповідно до заяви поданої ОСОБА_4 до нотаріальної контори за місцем оформлення спадщини від 09 липня 2013 року, остання відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Заява посвідчена секретарем Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області Миколенко К. М., зареєстрована за № 207, спадкова справа 104/2013 (а. с. 39).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34476653, приватним нотаріусом Соколовою О. М. зареєстровано спадкову справу № 54705292 після спадкодавця ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 33).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Городищенського району, ОСОБА_3 був дійсно до дня своєї смерті постійним жителем с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, та проживав однією сім`єю зі своєю сестрою ОСОБА_4 , інших спадкоємців зареєстрованих та проживаючих спільно з померлим ОСОБА_3 на момент його смерті не було (а. с. 34)

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Соколовою О. М. 23 грудня 2016 року на підставі спадкової справи № 104/2013 зареєстрованого в реєстрі за № 2168, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його двоюрідній брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина яку видано Свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 0,09 га (а. с. 35).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 60.6 кв. м., житловою площею 36.1 кв. м., по АДРЕСА_1 зареєстрований 23 грудня 2013 року за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, Серія та номер 2168, виданого 23 грудня 2013 року приватним нотаріусом Соколовою О. М. (а. с. 36-37).

Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Соколовою О. М. 23 грудня 2016 року на підставі спадкової справи № 104/2013 зареєстрованого в реєстрі за № 2170 спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його двоюрідній брат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки 1,3255 га, що розташована на території сільської ради Городищенського району Черкаської області і була передана померлому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії II-ЧР № 019172 від 15 липня 2003 року, виданого Старосільською сільською радою Городищенського району та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 15 липня 2003 року за № 157, кадастровий номер :02:001:0220 (а. с. 40).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка 1,3255 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території сільської ради Городищенського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0220 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2170, виданого 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Соколовою О. М. (а. с. 41).

Згідно відповіді на запит адвоката Попової Л. П. від 2 січня 2021 року № 2-ц Відділу Городищенськом району ГУ Держгеодадастру у Черкаській області надало інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_2 виготовлявся сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЧР № 048606, реєтраційний номер 499 від 20 листопада 1996 року по КСП АФ «Світанок» , розмір земельної частки (паю ) - 1,60 умовних кадастрових гектарів. Відомості про отримання ОСОБА_2 вказаного сертифікату - відсутні.

Відповідно до рішення Городищенського районного суду у справі № 2302/164/2012, провадження номер 2-о/2302/13/2012 вказану ділянку передано у власність територіальної громади с. Старосілля Городищенського району Черкаської області в розмірі 1,60 умовних кадастрових гектарів.

В державному реєстрі вказана ділянка зареєстрована 04 вересня 2013 року кадастровим номером :02:001:1540 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі Старосільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9838 га (а. с. 43).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 березня 2020 року державний нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори, розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідного брата ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) в КСП АФ «Світанок», яке належало ОСОБА_15 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 , але не оформив, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документа (а. с. 44 ).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Черкаської обласної прокуратури Куліш А. А., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 приведеної статті в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч. ч. 1 - 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Задовольняючи заяву прокурора та визнаючи спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , відумерлою, згідно до ст. 1277 ЦК України, районний суд, враховуючи викладені фактичні обставини, виходив з того, що спадкоємці за законом та заповітом протягом року після смерті спадкодавця до державної нотаріальної контори не зверталися, тому на підставі ст. 1278 ЦК України спадщина є саме відумерлою та підлягає передачі територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Апеляційний суд такі висновки визнає помилковими, враховуючи наступне.

Частина 1 ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч. ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають із моменту відкриття спадщини.

Як ч. 2 ст. 1220 ЦК, так і ст. 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004, а в разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним зі спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Скаржник ОСОБА_1 не брав участі у справі і звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначив, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про його права та інтереси, оскільки спірна земельна ділянка належала його двоюрідньому братові ОСОБА_3 , який успадкував її після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак не оформив спадкових прав на неї, в свою чергу він є спадкоємцем за законом і претендує оформити на неї право власності.

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_7 , виданого виконавчим комітетом Старосільської сільської ради народних депутатів Городищенського району Черкаської області від 11 квітня 1997 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З відповіді на запит адвоката Попової Л. П. від 2 січня 2021 року № 2-ц Відділу Городищенськом району ГУ Держгеодадастру у Черкаській області вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 виготовлявся сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЧР № 048606, реєтраційний номер 499 від 20 листопада 1996 року по КСП АФ «Світанок», розмір земельної частки (паю ) - 1,60 умовних кадастрових гектарів. Однак відомості про отримання ОСОБА_2 вказаного сертифікату - відсутні.

Відповідно до інформації, наданої виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області що міститься в Погосподарській книзі Старосільської сільської ради № 1 за 1996-2000 роки, ОСОБА_3 був членом господарства, головою якого була ОСОБА_15 .

Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Соколовою О. М., 23 жовтня 1998 року, на підставі спадкової справи № 392, зареєстрованого в реєстрі за № 2023, спадкоємцем майна ОСОБА_15 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син ОСОБА_3 проживаючий в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_8 , виданого виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 18 березня 2013 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданих приватним нотаріусом Соколовою О. М. 23 грудня 2016 року на підставі спадкової справи № 104/2013 зареєстрованого в реєстрі за № № 2168, 2170 спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема житлового будиноку площею 60.6 кв. м., житловою площею 36.1 кв. м., по АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 1,3255 га, що розташована на території сільської ради Городищенського району Черкаської області відповідно, є його двоюрідній брат ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 березня 2020 року державний нотаріус Городищенської державної нотаріальної контори, розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідного брата ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) в КСП АФ «Світанок», яке належало ОСОБА_15 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 , але не оформив, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності правовстановлюючого документа.

Отже, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення про визнання спірної спадщини відумерлою був наявний спадкоємець за законом, який у передбачений законом строк та спосіб прийняв спадщину.

За наведених обставин колегія суддів констатує, що правовідносини, щодо спадкування спірної земельної ділянки породжують спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (аналогічні норми містила ст. 524 ЦК УРСР). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 1277 ЦК України, на яку посилався прокурор при зверненні з заявою, передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про прийняття спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Наведені норми матеріального та процесуального права суд першої не врахував, належним чином не з`ясував обставин справи, зокрема наявність спадкоємців, та дійшов передчасного висновку про визнання спірної земельної ділянки відумерлою спадщиною.

Таким чином, вирішення питання про визнання спадщини відумерлою, як заявлено прокурором, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки апеляційним судом встановлено, що наявний спір про право, що підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року справа №202/6418/18 та від 20 травня 2020 року №146/619/17.

З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню, а заява прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Попової Людмили Петрівни задовольнити частково.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2012 року, скасувати.

Заяву прокурора Городищенського району Черкаської області в інтересах держави в особі Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2021 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко