Справа № 205/9515/20
Провадження № 2/204/838/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ТОВ « Вердикт Капітал», визначивши третіми особами приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкову М.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а. с. 1-5).

В обґрунтування позовних вимог вказано, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис про стягнення з позивачки грошових коштів у розмірі 24219 гривень 49 копійок, з якого позивачка дізналася, що нібито має заборгованість за кредитним договором перед ТОВ «Вердикт Капітал». Позивачка стверджує, що жодних правовідносин з ТОВ «Вердикт Капітал» вона не мала, кредитний договір з ним не укладала. Вважає, що зазначений виконавчий напис був накладений із порушенням закону, а тому підлягає скасуванню. Виконавчий напис був здійснений на кредитному договорі не на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено відповідачем одноособово без урахування її думки та пропозиції, та не відповідає дійсності. Тому просить суд визнати виконавчий напис № 17192 від 14 серпня 2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 24219 гривень 49 копійок таким, що не підлягає виконанню.

20 січня 2021 року вказана справа надійшла до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю з Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (а. с. 39).

Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 13 годину 00 хвилин 16 березня 2021 року (а. с. 45), яка надіслана учасникам справи 02 лютого 2021 року за вихідним № 5101/21-вих/2-з/204/9/21 та отримана відповідачем 12 березня 2021 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 55). 15 березня 2021 року вказану ухвалу суду отримано приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 56). Також, 17 березня 2021 року, вказану ухвалу отримано приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а. с. 60)

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі прохає їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 86), про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 87), про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова М.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 84-а), про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та розгляд справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.

Судом встановлено, що 22 квітня 2016 року позивачка підписала анкету-заяву про акцент публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» (а. с. 63-64) та оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (а. с. 65-66), відповідно до якої вона прохає банк відкрити їй рахунок № НОМЕР_1 із встановленням кредитної лінії рахунку у розмірі 200000 гривень. Також, позивачкою підписано довідку про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка» (а. с. 68), відповідно до якої строк дії картки 2 роки з можливістю її перевипуску за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальна сума кредиту 200000 гривень; мета кредиту споживчі потреби; обов`язковий мінімальний платіж складає 7 % від суми заборгованості (мінімуму 50 гривень.); сума щомісячного платежу 280 гривень; реальна процентна ставка в місяць становить 5,7 %; абсолютне значення подорожчання кредиту в місяць становить 114 гривень. Вказані заяви підписані 24 квітня 2016 року позивачкою та представником банку. 28 січня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК «Веста» (фактор) укладено договір факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА (а. с. 76) та, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 (а. с. 77). 04 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гороя О.С. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 630395920 від 22 квітня 2016 року (а. с. 69-71), до якого додано виписку з особового рахунку за кредитним договором № 630395920 (а. с. 72), відповідно до якої за позивачкою рахується заборгованість у розмірі 23569 гривень 49 копійок, що утворилася за період часу з 29 січня 2019 року по 11 березня 2020 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5.

Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно з вимогами пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Приписами пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку кредитний договір нотаріально не посвідчений.

Крім того, пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними.

Тобто порядок, періодичність друкування, форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до вимог п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту.

Натомість приписами п. п. 14 п. 3 вищевказаного Положення визначено, що первинний документ банку це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі).

Згідно з вимогами п. 61 цього Положення, особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку корреспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Судом встановлено, що при зверненні до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису у якості підтверджуючих документів відповідачем було надано, у тому числі, документ з назвою «Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 630395920 « ОСОБА_1 » із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 630395920 від 22 квітня 2016 (а. с. 72).

Однак, така виписка з рахунку боржника не є первинним документом, а фактично є довідкою про заборгованість боржника, із якої неможливо зрозуміти, коли у відповідача виникло право вимоги, відсутні дані щодо останньої дати погашення за наданим кредитом, тощо.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до заяви про вчинення нотаріального напису було додано першу та одинадцяту сторінку договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28 січня 2019 року (а. с. 76 та на звороті), відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» та ТОВ « ФК «Веста» уклали договір факторингу, а також першу та десяту сторінку договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29 січня 2019 року (а. с. 77 та на звороті), відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 26-01/19/1. Однак з вказаних договорів не зрозуміло, за якими кредитними договорами укладено фактор та відступлено право вимоги, оскільки договори надані не в повному обсязі, а лише в частині визначення (тлумачення) термінів та зазначення реквізитів сторін, без долучення до них додатків, а також підтвердження оплати цих договорів, а відтак і підтвердження переходу прав вимоги за ними.

З викладеного, слідує, що при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, відповідачем не підтверджено набуття ним прав вимоги до боржника за кредитним договором № 630395920 від 22 квітня 2016. Крім того, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості відповідачем нотаріусу не надані. За відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору та засвідченої банком виписки з особового рахунку боржника, у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною, а тому він не мав права на вчинення виконавчого напису, через що суд доходить висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом було порушено вимоги ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 14 серпня 2020 року № 17192 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б; ), третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, Житомирська обл., м. Житомир, вул. В. Бердичівська, буд. 35; ЄДРПОУ ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна (02094, м. Київ, вул. Ю. Поправки, буд. 6, оф. 14; РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 14 серпня 2020 року, який зареєстрований в реєстрі за № 171921, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача протягом двадцяти днів зо дня отримання ним копії рішення.

Суддя А.І. Приваліхіна