Справа № 581/481/21
Провадження № 2/581/196/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2021 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Сізова Д.В., з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

у присутності позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

16 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами.

Зазначає, що з 18 серпня 2020 року їхній спільний із відповідачем повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований на перший курс денної форми навчання до Військової академії в м. Одеса. Оскільки з досягненням повноліття припинило свою дію рішення суду про стягнення аліментів на сина, всі витрати по його утриманню перейшли на неї.

Вона працює в СВК «Колядинець» поваром та отримує мінімальну заробітну плату. Син навчається на денній формі навчання, відповідно не може працювати та отримувати дохід самостійно. І хоча він знаходиться формально на утриманні навчального закладу, однак утримання не є повним, а саме йому не відшкодовується проїзд до місця навчання та проживання, йому потрібні кошти на речі особистої гігієни, продукти харчування, культурний розвиток та інші витрати на найнеобхідніші потреби. Відповідач хоча офіційно і не працює, однак займається обробітком земельних паїв, як особистих, так і членів його родини, тому має постійний дохід, має нормальний стан здоров`я, є особою працездатного віку, інших дітей у нього немає, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу сину на період навчання.

Просить стягнути з відповідача на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 2300 грн. щомісячно на період навчання.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що заробітної плати, яку вона отримує не вистачає, щоб самостійно утримувати їхнього повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому відповідач також має брати участь у матеріальному забезпеченні сина. Вказала, що грошове забезпечення сина становить лише 600 грн.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов, погодившись сплачувати по 500 грн. на місяць на утримання сина.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що з 12 вересня 2003 року по 26 вересня 2008 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5,7)

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Із 18 серпня 2020 року ОСОБА_3 проходить військову службу (навчання, денна форма) у Військовій академії (м. Одеса) Міністерства оборони України та знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на таких видах забезпечення за курсантськими нормами, як: грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг. Термін навчання п`ять років ( а.с.9).

ОСОБА_1 працює поваром у СВК «Колядинець», за квітень-липень 2021 року її заробітна плата становила 26400 грн., що складає 6600 грн. щомісячно ( а.с.10).

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 грудня 2008 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27 жовтня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

ОСОБА_2 зареєстрований та разом із матір`ю ОСОБА_5 проживає по АДРЕСА_2 . Від здачі в оренду земельної ділянки у 2021 році має дохід у розмірі 2240 грн. щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 вказаного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що повнолітній син сторін навчається у військовому навчальному закладі, перебуває на грошовому, речовому, продовольчому, медичному та квартирно-експлуатаційному забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України.

У зв`язку цим, суд вважає, що позивач не довела існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України у зазначеному у позовній заяві розмірі, що є її процесуальним обов`язком, не надала будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у сина потреби в матеріальній допомозі батька у розмірі 2300 грн. у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, із визначенням до стягнення суми у розмірі 500 грн., які згоден сплачувати відповідач у добровільному порядку.

Допустити згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з 16 серпня 2021 року на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: суду не відомий.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: суду не відомий.

Суддя Д. В. Сізов