Справа № 234/4686/21
Провадження № 2/234/2588/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Каліберда А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 234/4686/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання сумісного майна подружжя та про поділ сумісного майна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 01.08.1998 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . 12.09.2018 шлюб між сторонами було розірвано.

За період шлюбу вони придбали сумісне майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .

Після розірвання шлюбу відповідач не бажає вказане майно поділити по Ѕ частки в добровільному порядку, а тому просить суд визнати будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та розділити його, визнавши за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку вказаного будинку.

Ухвалою судді від 31.05.2021 року за позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 14.06.2021. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2021 року.

Повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду учасники справи до суду не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Шейко І.О. надала заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач будь-яких заяв до суду не надав. Про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судових повісток на 14.06.2021, 05.07.2021, 26.08.2021 за адресою реєстрації, які повернулися з відміткою «адресат відсутній».

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.08.1998 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області, який 12.09.2018 розірвано, що підтверджується копією рішення Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/8284/18.

У період шлюбу, а саме 07.06.2011 року, на підставі договору купівлі-продажу ВРЛ №41 від 07.06.2011, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори, сторонами був придбаний будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 26,9 кв.м., житловою 21,1 кв.м., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка 251494136).

Титульним власником будинку є ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване 24.06.2011 року. Реєстраційний номер майна 14530213.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином, оскільки зазначена квартира, була придбана сторонами у період шлюбу, суд приходить до висновку, що вона є спільним майном подружжя.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної її вартості на час розгляду справи.

Звертаючись до суду з позовом про поділ майна ОСОБА_1 зазначила, що вартість будинку становить 27 329,00 грн. та підтверджується відомостями про об`єкт нерухомого майна. Відповідач вартість вказаного спільного майна не оспорює.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. (ст.69 СК України)

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. ст. 369, 372 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Виходячи з рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя згідно ч.1 ст.70 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме у частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1 ; визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку вказаного будинку.

Позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частку будинку задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_1 не є належним позивачем за вказаними вимогами. Особисто ОСОБА_2 до суду з будь-якими позовними вимогами не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 07.04.2021, у зв`язку з чим виходячи з розміру задоволених позовних вимог, а саме двох задоволених позовних вимог з трьох зазначених у позовній заяві, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,33 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 81, 141, 263, 273, 280-284, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 26,9 кв.м., житловою 21,1 кв.м., реєстраційний номер 14530213, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 26,9 кв.м., житловою 21,1 кв.м., реєстраційний номер 14530213.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 605,33 грн. (шістсот п`ять грн. 33 коп.)

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений суддею 26.08.2021

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко