Справа № 145/385/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1715/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 рокуСправа № 145/385/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С.К., Денишенко Т.О.,

з участю секретаря судового засідання: Ліннік Я.С.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Мегабанк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Огородником Володимиром Васильовичем на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2021 року, постановлену у складі судді Ан О.В., в залі суду,

встановив:

Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося в суд із заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість в сумі 96 472,63 доларів США, що еквівалентно 2 096 901,11 грн та по штрафах 416 653,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 заяву про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

На підставі вказаної ухвали, судом 10.01.2019 видано дублікат виконавчого листа у справі №145/385/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 96 472,63 доларів США, що еквівалентно 2 096 901,11 грн та по штрафах 416 653,86 грн. Дублікат виконавчого листа було направлено на адресу стягувача. Строк пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання встановлено 1 рік.

Однак, пред`явити його до виконання в органи ДВС не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю інформації про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки на час отримання виконавчого документа, строк його пред`явлення сплинув.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2021 року в задоволенні заяви акціонерного товариства «Мегабанк» про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Вказана ухвала мотивована тим, що дублікат виконавчого листа виданий 10.01.2019 і строк його пред`явлення в силу нової редакції Закону України «Про виконавче провадження» складає три роки, тому на даний час строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, а відтак підстав для його поновлення немає.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу вказуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків обставинам справи.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що судове рішення у даній справі набрало законної сили 19.09.2015, а тому кінцевим строком на пред`явлення виконавчого документу до виконання є 19.09.2018. Натомість судом першої інстанції обраховано початок відліку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не з дати набрання рішенням законної сили, а з дати видачі дубліката виконавчого листа.

При цьому, у заяві про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання стягувачем взагалі не наведено жодних причин пропуску строку.

Акціонерне товариство «Мегабанк» надіслано на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Огородник В.В. вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній підстав.

Представник АТ «Мегабанк» у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість в сумі 96 472,63 доларів США, що еквівалентно 2 096 901,11 грн та по штрафах 416 653,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в сумі 3 654,00 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.12.2018 видано дублікат виконавчого листа у справі №145/385/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості в сумі 96 472,63 доларів США, що еквівалентно 2 096 901,11 грн та по штрафах 416 653,86 грн.

На підставі даної ухвали судом 10.01.2019 видано дублікат виконавчого листа, який направлено на адресу стягувача. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено 1 рік.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність або неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами першою та другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04.11.2010 №2677-VI) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, судом першої інстанції правильно зазначено, що новою редакцією Закону України «Про виконавче провадження» збільшено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання з одного року до трьох. Вказане положення стосується також виконавчих листів виданих до ухвалення нової редакції закону.

З урахуванням наведених вище норм та встановлених у справі обставин місцевим судом зроблено висновок про те, що строк пред`явлення пред`явлення виконавчого документу до виконання не пропущено і відповідно підстав для його поновлення немає.

Ефективний доступ до правосуддя включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі "Immobiliare Saffi", заява №22774/93, п.66, ECHR 1999-У).

Відповідно до чіткої та усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін.

У рішенні «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи заяву стягувача, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував норми права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанцій та власного тлумачення скаржником характеру спірних правовідносин.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Огородником Володимиром Васильовичем залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

Т. О. Денишенко