У Х В А Л А

Справа № 183/6491/21

№ 2-з/183/162/21

21 вересня 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на корпоративні права,

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на корпоративні права.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, яка передана судді Оладенко О.С. 20 вересня 2021 року.

У заяві про забезпечення позову, з урахуванням поданої 17 вересня 2021 року уточненої заяви, позивач просить накласти арешт на майно відповідачів:

зареєстроване на ОСОБА_2 :

- житловий будинок з надвірними будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , житлова площа 60,8 кв.м.; земельна ділянка 2015 кв.м. в частках : 15/100 ;32/200;32/200; 53/100;

- добудоване приміщення за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 294,1кв.м.

- нежитлове приміщення, довідково- контрольний підрозділ абонентського відділу «Б» за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 61,2кв.м.

- нежитлове приміщення, будівля складу «Д» за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 50,9кв.м.

- нежитлове приміщення, майстерня «И» за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 29,3кв.м.

- нежитлове приміщення, водонапірна башта «Р» за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 23,7кв.м.

- нежитлове приміщення, майстерня «Ж» за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 28,5кв.м.

- автомобіль ВАЗ 2121, 1989 року випуску.

Зареєстроване на ОСОБА_3 :

- земельна ділянка, Кадастровий номер :06:070:0010 площею (га): 1.9485, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташована за адресою: Дніпропетровська обл. Новомосковський район с/рада Мар`янівська, номер запису про право власності :28517154.

- земельна ділянка, Кадастровий номер :06:070:0012 площею (га): 1.9034, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташована за адресою: Дніпропетровська обл. Новомосковський район с/рада Мар`янівська, номер запису про право власності .28890125.

- земельна ділянка, Кадастровий номер :06:070:0013 площею (га): 1.9461, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташована за адресою: Дніпропетровська обл. Новомосковський район с/рада Мар`янівська, номер запису про право власності :28517973.

- земельна ділянка, Кадастровий номер :06:070:0011 площею(га): 1.8506, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства розташована за адресою: Дніпропетровська обл. Новомосковський район с/рада Мар`янівська, номер запису про право власності :28518457.

- добудоване приміщення, об`єкт житлової нерухомості: Ні загальна площа 294.1 кв.м. добудоване приміщення Б, огорожа 1 - метал, покриття І -асфальт розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису про право власності :11986084.

- квартира розташована за адресою: АДРЕСА_3 загальна площа 64.1 кв.м., житлова площа 40,7 кв.м.

- житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 загальна площа 45.20 кв.м., житлова площа 17,70 кв.м. земельна ділянка 924 кв.м.

- ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ИНТЕРНЕТ ПРОВАЙДЕР "САМАРЬ" ЄДРПОУ-37259582 розташоване за адресою Україна, 51200, Дніпропетровська обл., місто Новомосковськ, ВУЛИЦЯ ЛЕВАНЕВСЬКОГО, будинок 1., Розмір внеску: 870000,00 грн.

- автомобіль LEXUS NХ 200, 2018 року випуску номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що ним подано позовну заяву, предметом позову є боргові зобов`язання на суму 7004140 грн. Після подання позову позивачу стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали вживати заходи, направлені на реалізацію належного їм майна. В місцях розміщення реклами по території м.Новомосковська позивачем виявлено кілька оголошень щодо продажу майна відповідачів. Тому просить накласти арешт на вищезазначене майно відповідачів.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

15 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за договором позикиу сумі 7004140 грн. та визнати за ним право власності на корпоративні права в розмірі 100%, що в грошовому розмірі становить 870000 грн. ТОВ «Інтернет провайдер «Самарь».

Відповідно до ч. 1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31 серпня 2021 року, у розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень», на все нерухоме майно, належне на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 накладено арешт державним виконавцем в рамках здійснення виконавчого провадження ВП №52202479. А тому у суду відсутні підстави вважати, що відповідач має можливість відчужити зазначене нерухоме майно.

Крім того, накладення арешту на майно, на яке вже накладено арешт може призвести до порушення прав учасників виконавчого провадження, в межах якого накладено цей арешт. Доводи позивача про те, що стягувач за цим арештом майна є фіктивним суд відхиляє, оскільки вони не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Стосовно арешту рухомого та нерухомого майна, належного відповідачу ОСОБА_3 суд вважає за необхідне зауважити наступне.

За змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження наміру ОСОБА_3 відчужити належне їй майно позивачем не надано жодного доказу, а самі лише припущення позивача не можуть бути підставою для забезпечення позову.

Суд критично ставиться до наданих позивачем роздруківок оголошення про продаж майна, оскільки вони не відповідають вимогам допустимості доказів та не містять інформації про їх автора.

У відповідності до ч.3 ст.153 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, процесуальний порядок арешту майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Заявник вимоги в частині обрання саме арешту, як виду забезпечення позову не обґрунтував. Тобто застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 може призвести до негативних незворотніх наслідків для власників та користувачів цього майна.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права і врахувавши зміст позовних вимог, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та визнання права власності на корпоративні права - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду складена і підписана 21 вересня 2021 року .

Суддя Оладенко О.С.