Справа № 738/1000/21
№ провадження 2/738/390/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Донець Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 10 листопада 2010 року, в якому з 15 липня 2005 року зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з початку 2010 року у спірному будинку не проживає, не несе тягар фінансових витрат по утриманню будинку у належному стані, не здійснює поточні та капітальні ремонти, не сплачує комунальні послуги, його особисті речі у будинку відсутні, на її пропозицію знятись з реєстраційного обліку відповідач жодних дій не вчиняє. Реєстрація відповідача у даному будинку призводить до порушення її прав як власника.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 25 серпня 2021 року.

25 серпня 2021 року судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів на 26 серпня 2021 року.

26 серпня 2021 року представником позивача Минцем О.В. до суду подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його участі, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Представник третьої особи Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні, 25 серпня 2021 року, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. 26 серпня 2021 року в судове засідання не з`явився, просив завершити розгляд справи без його участі.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 , на підставі договорів дарування від 10 листопада 2010 року, посвідчених приватним нотаріусом Менського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик В.П. та зареєстрованих в реєстрі за №2670 та за №2672 відповідно.

Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та на земельну ділянку, розташовані по АДРЕСА_1 , належним чином зареєстровані за ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №28042979 від 18 листопада 2010 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до рішення Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 19 червня 2021 року «Про необхідність приведення у відповідність з реаліями життя назв АДРЕСА_1 перейменована на « АДРЕСА_1 ».

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 та не проживання його за вказаною адресою підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян та актом обстеження умов проживання від 14 липня 2021 року, з яких вбачається, що відповідач зареєстрований по АДРЕСА_1 з 15 липня 2005 року, проте за вказаною адресою не проживає.

Відсутність відповідача за місцем реєстрації більше одного року підтверджується також показаннями свідків, наданими в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні, 25 серпня 2021 року, показала, що з дитинства проживає по сусідству з позивачем, ОСОБА_3 є рідним братом позивача, бачила його у спірному будинку ще у дитинстві, після цього ОСОБА_6 за вказаною адресою жодного разу не бачила, зазначила, що відповідач тривалий час знаходився в місцях позбавлення волі, після звільнення виїхав до м. Києва, позивач розповідала, що придбала останньому житловий будинок у с. Куковичі, проте у вказаному будинку він ніколи не проживав, його мати померла близько 4 років тому.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні, 25 серпня 2021 року, показала, що з 1980 року проживає по сусідству з позивачем, по АДРЕСА_2 , у будинку АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом зі своїми дітьми ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . ОСОБА_3 тривалий час відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення проживав незначний час з матір`ю за вказаною адресою, потім знову був засуджений та відбував покарання. Починаючи з 2005 року відповідач не проживає по АДРЕСА_1 , останній раз бачила його близько 10 років тому, їй відомо, що начебто позивач придбала ОСОБА_6 будинок в с. Куковичі, проте останній проживає у Києві, перешкод у користуванні житлом позивач та інші члени сім`ї йому не чинять.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями статті 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За положеннями ст.47 Конституції, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст.383 ЦК та ст.150 Житлового кодексу Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей та інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 317 ЦК встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Статтею 405 ЦК передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлений ст.405 ЦК України строк у жилому приміщенні без поважних причин.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані суду докази та доводи представника позивача в сукупності з письмовими доказами у справі та показаннями свідків, наданими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно змінив своє місце проживання і є таким, що понад один рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає у спірному житловому будинку, належному на праві власності позивачу, не бере участі в утриманні будинку, його тривала відсутність за місцем реєстрації свідчить про те, що він має інше місце проживання, втратив інтерес до спірного житлового будинку, а отже є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 16, 319, 321, 405 ЦК України, статтями 12, 13, 141, 77-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Менська міська рада Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Позивач:

ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача:

Минець Олександр Васильович, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Менська міська рада Чернігівської області, місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область, індекс 15600, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Повний текст рішення виготовлений 28 серпня 2021 року.

Суддя Н. В. Волошина