ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року

м.Суми

Справа №577/440/21

Номер провадження 22-ц/816/1120/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року в складі судді Галяна С.В., ухвалене в м. Конотоп,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2021 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25 листопада 2008 року.

При укладення договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення ОСОБА_1 не виконав, тому станом на 13 грудня 2020 року утворився борг на загальну суму 35968 грн 47 коп., з яких: 28456 грн 30 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 28456 грн 30 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 7512 грн 17 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії, яку банк просив стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в сумі 28456 грн 30 коп. по кредитному договору № б/н від 25 листопада 2008 року та 1795 грн 90 коп. сплаченого судового збору, а всього 30252 грн 20 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а в іншій частині - рішення залишити без змін.

В апеляційній скарзі позивач посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», особисто підписану відповідачем, в якій зазначена базова процентна ставка за користування кредитом - 2,5 % в місяць.

Зазначає, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору.

Вказує, що встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом в розмірі 28456 грн 30 коп. не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 до апеляційного суду не направив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 листопада 2008 року відповідач підписав заяву № б/н та 25 листопада 2008 року довідку про умови кредитування з метою отримання банківських послуг - кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом - 2,5 % в місяць, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 21- 22).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу були надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з датою відкриття 25.11.2008 і з терміном дії до 12/11, № НОМЕР_2 з датою відкриття 14.12.2010 і з терміном дії до 09/14, № НОМЕР_3 з датою відкриття 30.12.2011 і з терміном дії до 05/15, № НОМЕР_4 з датою відкриття 30.12.2011 і з терміном дії до 12/15, № НОМЕР_5 з датою відкриття 26.11.2015 і з терміном дії до 07/17, № НОМЕР_6 з датою відкриття 07.08.2017 і з терміном дії до 05/21, № НОМЕР_7 з датою відкриття 28.08.2019 і з терміном дії до 07/23 (а.с. 20).

На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано розрахунок, згідно з яким загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 13 грудня 2020 року становить 35968 грн 47 коп., з яких: 28456 грн 30 коп. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредита; 28456 грн 30 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 7512 грн 17 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції зазначив, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків в розмірі 84,00 % за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на слідуюче.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту, пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» між сторонами узгоджені наступні істотні умови договору: тип кредитної лінії - поновлювана, пільговий період (нарахування процентів передбачено за ставкою 0,01 % річних) становить до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості), базова процентна ставка - 2,5 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів/рік), розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн /10 $ та не більше залишку заборгованості; пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується як пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту, та пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн /2 $ в місяць - нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення по кредиту чи відсоткам 5 та більше днів та при виникненні прострочки на суму більшу від 50 грн / 10 $; штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш як на 120 днів у розмірі 250 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій; процентна ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 %.

З вказаних документів вбачається, що банк, надавши ОСОБА_1 у відповідності до заяви від 25 листопада 2008 року кредитні кошти лише 01 вересня 2014 року почав здійснювати нарахування відсотків у розмірі більшому, ніж узгоджено у довідці про умови кредитування.

Так, з розрахунку вбачається, що поточні відсотки нараховувались відповідачу за ставкою 34,80 % , 43,20 %, а з 01 липня 2019 року в розмірі 84,00 %, але банком, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, жодних доказів про встановлення підвищеної процентної ставки у вищевказаних розмірах, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надано, як і не надано доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його зі зміною розміру процентної ставки відповідно до вимог ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, тому вказані вимоги позову є необґрунтованими, оскільки відповідач підписав довідку, у якій базова процентна ставка становить 2,5 %, а на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 %. Несанкціонованого перевищення ліміту кредитування відповідач не припускався, тому всі відсотки мали нараховуватись йому за ставкою 2,5 % щомісячно.

Відтак, розмір нарахованих відсотків має бути перерахований у відповідності до базової ставки, визначеної у довідці про умови кредитування. При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в матеріалах справи відсутній такий обґрунтований розрахунок, що свідчить про не доведення позивачем розміру грошових вимог, пред`явлених до відповідача в частині стягнення прострочених відсотків, нарахованих, виходячи з розміру 84, 00 %.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про відмову в задоволенні позову в частині стягнення процентів також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду в зазначеній частині.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, його висновки відповідають вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення в оскарженій частині з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому таке судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2021 року в даній справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.С. Ткачук