1Справа № 335/2130/21 2/335/1435/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021 року поштою до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Корнієнка А.А., до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, у якому адвокат просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у розмірі відповідно до наданої на запит суду інформації.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлого.

30.10.2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 80 372,02 грн., яка знаходиться на рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.08.2020 року № 85 приватному нотаріусу Слащеву А.Г., щодо суми виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 було надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

ОСОБА_1 звертався через адвоката Корнієнко А.А. до управління за отриманням недоотриманої пенсії та інформацією щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування ОСОБА_2 на обліку в управлінні та відповідно до листа від 05.02.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовилось надавати інформацію стосовно нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 за весь час перебування на обліку в управлінні.

Відповідно до разового доручення на виплату пенсії ОСОБА_1 фактично отримав 75 129,52 грн.

Позивач вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, є неправомірним, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

02.03.2021 року ухвалою судді у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення рішення по суті спору відмовлено, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків, а саме сплати судового збору.

17.03.2021 року недоліки позовної заяви представником позивача усунуто.

18.03.2021 року ухвалою суду відкрите провадження у справі (загальне позовне провадження), розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 20.05.2021 року. Учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області відомості щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.01.2014 року по 20.09.2019 року помісячно, із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії, а також правових підставі припинення нарахування чи виплати пенсії останньому.

09.04.2021 на адресу суду від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву (від 07.04.2021 № 304/0903), відповідно до якого ГУ ПФУ в Запорізькій області заперечує проти позову ОСОБА_1 у повному обсязі, вважає позов необґрунтованим, у зв`язку з чим просить відмовити у його задоволенні повністю.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з вересня 2014 року.

З 01.03.2016 року нарахування та виплата пенсії ОСОБА_2 була призупинена за результатами обміну інформацією між Реєстром застрахованих осіб та Єдиною інформаційною базою даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загального соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 136. За життя ОСОБА_2 до управління щодо поновлення нарахування та виплати пенсії не звертався та дії управління щодо припинення виплати пенсії не оскаржував.

У зв`язку з находженням до управління запиту нотаріуса щодо недотриманої пенсії ОСОБА_2 , було поновлено нарахування пенсії ОСОБА_2 з серпня 2017 року відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Відповідно до абз. 5 п. 1.17 Порядку № 22-2, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

22.10.2020 року позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Із свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 13.10.2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Запорізької області (спадкова справа № 138/2020) вбачається, що спадщина складається з недоотриманої пенсії, що належить ОСОБА_2 , у розмірі 80 372,02 грн., що стверджується довідкою управління № 85 від 11.08.2020 року.

Проте, у довідці № 85 від 11.08.2020 року також було зазначено, що розмір недоотриманої пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Оскільки позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину за законом лише 22.10.2020 року, то розрахунковий період виплати недоотриманої пенсії з урахуванням вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає з 21.10.2020 року по місяць смерті пенсіонера ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а сума недоотриманої пенсії - 75 129,52 грн., яку позивач і отримав.

Таким чином, відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення з управління на його користь недоотриманої суми пенсії є необґрунтованою, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, від відповідача до суду надійшли відомості про розмір пенсії ОСОБА_2 (лист від 07.04.2021 № 306/0903), яка виражена двома довідками, а саме: довідкою від 06.04.2021 року щодо обчислення розміру нарахованої пенсії до виплати з урахуванням ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з серпня 2017 року по вересень 2019 року; та довідкою № 21 від 06.04.2021 року.

19.04.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої адвокат просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 20.10.2017 рік у розмірі відповідно до наданої на запит суду інформації.

20.05.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явився, будучі повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність та відсутності позивача. Представник відповідача у відзиві також зазначив про проведення розгляду справи без участі представника управління.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.10.2020 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 80 372,02 грн., що підтверджується Довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.08.2020 року за № 85.

Довідкою № 85 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 11.08.2020 року повідомлено, що ОСОБА_2 , згідно довідки № від 13.07.2016 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 321 від 29.05.2020 року. Залишок нарахованих коштів, але не виплачених з 02.08.2017 року по 30.09.2019 року становить 80 372,02 грн. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір виплати недоотриманих сум пенсій, можливо буде зменшено в залежності від дати звернення до управління особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до разового доручення № 24 на виплату призначеної пенсії за віком за період з 01.03.2016 року по 30.09.2019 року, ОСОБА_1 отримано 75 129,52 грн. 16.12.2020 року.

02.02.2021 року представником позивача Корнієнком А.А. направлено на адресу ГУ ПФУ в Запорізькій області адвокатський запит з проханням надати спадкоємцю ОСОБА_1 роздруківку помісячних виплат пенсії ОСОБА_2 в Пенсійному фонді, а також вказати розмір нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування його на обліку.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, адвокату було повідомлено, що Довідка про суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 була надана на запит приватного нотаріуса Слащева А.Г., суми недоотриманої пенсії були виплачені у повному обсязі спадкоємцю померлого - ОСОБА_1 . Тому, Пенсійний фонд не вбачає підстав для надання інформації про виплачені ОСОБА_2 суми пенсії та суми недоотриманої ним пенсії.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 21 від 06.04.2021 року, за період вересень 2014 року - лютий 2016 року ОСОБА_2 отримано пенсію на загальну суму 29 531,31 грн.

Згідно витребуваної інформації яка надійшла до суду від відповідача, зокрема, листа від 07.04.2021 року № 306/0903, вбачається, що пенсія померлому ОСОБА_2 виплачувалась по 29.02.2016 року. За життя ОСОБА_2 за поновленням пенсії не звертався, тому нарахування пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01.03.2016 року не здійснювалось. У зв`язку з надходженням до управління запиту нотаріуса щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , було поновлено нарахування пенсії ОСОБА_2 з серпня 2017 року.

Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за Вих. № від 06.04.2021 року, за період серпень 2017 року - вересня 2019 року ОСОБА_2 нараховано пенсії, з відміткою про виплату, з урахуванням вимог ст. 46 Закону України №1058-IV, як спадщина.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач дійсно незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна.

Суд відзначає, що до складу спадщину увійшла пенсія в сумі 80 372,02 грн., на яку було видане свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, позивач, як спадкоємець, має право на одержання усієї суми, зазначеної у цьому свідоцтві, а відповідач, не оспорюючи права позивача на спадкове майно, відмовив йому у виплаті недоотриманої спадкодавцем пенсії, посилаючись на інший порядок виплати.

Таким чином. на користь позивача підлягає стягненню різниця між сумою пенсії, яка увійшла до складу спадщини і яка була виплачена позивачу, тобто 5 242,50 грн. (80 372,02 грн. - 75 129,52 грн. = 5 242,50 грн.).

Щодо позовних вимог стягнути з відповідача грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у вигляді недоотриманої пенсії за життя у період з 01.03.2016 року по 20.10.2017 рік, суд відзначає наступне.

Тлумачення ст.ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Як встановлено судом, нарахована пенсія у період з вересня 2014 року по лютий 2016 року виплачена ОСОБА_2 , за період з 01.03.2016 по серпень 2017 року пенсія ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем не нараховувалась.

Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої пенсії в сумі 80 372,02 грн., яка була нарахована за період з 02.08.2017 року по 30.09.2019 року.

В позовній заяві позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що складає різницю між невиплаченою пенсією та розміром пенсії, який зазначений у свідоцтві про право на спадщину.

Окрім того, відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У зв`язку з цим вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, що не позбавляє його права звернутися до суду з вимогами про визнання за нею права власності в порядку спадкування на частину недоотриманої пенсії померлого батька.

Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд зазначає, що через задоволення позову судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 908,00 грн. покладаються на відповідача і мають бути відшкодовані ним позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 1216, 1227 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом, у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 5 242 (п`ять тисяч двісті сорок дві) грн. 50 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б.

Суддя В.О. Макаров