Справа № 592/9905/21
Провадження № 2/592/2099/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 вересня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши позовну заяву Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою,

встановив:

Представник Сумської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою та просить: - стягнути з відповідача на користь Сумської міської ради безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 без оформлення договору оренди за період з 01.05.2018 по 30.04.2021.

20.08.2021 ухвалою суду позовна заява Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.

06.09.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків за підписом уповноваженого представника в порядку самопредставництва Парфененка М.С., але недоліки, зазначені в ухвалі суду від 20.08.2021, усунуті не були.

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про усунення недоліків суддя дійшов такого висновку.

Згідно частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини

Відповідно до частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України зважаючи на наступне.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-81, 89, 228, 229, 235, 263-265 ЦПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами п.1,6 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження 14-77цс18), від 27 червня 2018 року у справі № 749/230/15-ц (провадження 14-214цс18) та від 17 жовтня 2018 року у справі № 922/2972/17 (провадження № 12-194гс18) в яких розглядалося питання щодо юрисдикції спорів за позовом міської ради про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у вигляді орендної плати за користування земельними ділянками без укладення договору оренди, дійшла таких висновків.

Наявність у відповідача статусу підприємця не свідчить про те, що він виступає у такій якості, зокрема, у правовідносинах щодо замовлення документації із землеустрою для набуття в оренду земельних ділянок комунальної власності, а також у правовідносинах з користування земельними ділянками без укладення договору оренди.

Для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності суди мали встановити факт здійснення відповідачем як фізичною особою-підприємцем на цій земельній ділянці діяльності, спрямованої на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, згідно Рішення СМР №1579-МР від 29.12.2005 надано земельні ділянки підприємствам, організаціям, установам та підприємцям згідно з додатком №2.

Згідно Додатку №2 до Рішення СМР №1579-МР від 29.12.2005, підприємцю ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) надано землю комерційного використання під розміщення майстерні (цільове призначення земельної ділянки згідно УКЦВЗ) АДРЕСА_1 на 10 років., підстава Договір Ккупівлі-продажу нежитлового приміщення від 31.05.2003 між підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Сумський райагробуд».

Згідно Договору Оренди від 12.03.2007, договір украдено між Сумською міською радою та ФОП ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки згідно п. 1.3 договору категорія землі промисловості, транспорту, зв`язку та іншого призначення.

Згідно п. 2.1 Договору Земельна ділянка надається в оренду під розміщення майстерні, згідно з Українським класифікатором використання землі комерційного використання.

Згідно п. 4.1 Договору Орендодавець (СМР) зобов`язаний не втручатись у господарську діяльність Орендаря.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянкуНВ-021 від 26.02.2021, земельна ділянка з кадастровим номером :14:003:0124 має цільове призначення - 12.11 Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу; Категорія земель Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; Вид використання земельної ділянки Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

Згідно наданої інформації Державної податкової служби України ГУ ДПС у Сумській області, про суму сплаченого земельного податку та/або орендної плати за землю суб`єктами господарювання: ОСОБА_1 за земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 сплата за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки відсутня.

Як вбачається з листа № 06.01-16/722 від 23.02.2021 директора департаменту забезпечення ресурсних платежів СМР Клименко Ю.М. на адресу ОСОБА_1 припинення договору оренди землі не тягне за собою припинення користування земельною ділянкою орендарем. В листі також зазначено, що «використання землі без зареєстрованого права користування, зволікання суб`єкта господарювання з оформленням необхідних документів на землю та ухилення від сплати податків за користування земельними ділянками є порушенням земельного законодавства».

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, на підставі якого проведений розрахунок розміру недоотриманих доходів - земельна ділянка з кадастровим номером :14:003:0124 має цільове призначення - 12.11 Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу; Категорія земель Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; Вид використання земельної ділянки Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

З Витягу є Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 06.10.2000. Основні види діяльності: 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів. н. в. і. у. (основний); 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у.; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

З загального доступу в мережі інтернет встановлено, що за адресою: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 13 зареєстровано юридичні особи, зокрема: ТОВ «Суми-металіст» Код , ТОВ «Евроспецсервіс» Код , ТОВ «П`ятий океан» Код , ТОВ «Партнертехсервіс» Код , ТОВ «Веланс» Код , Приватно виробнича фірма «Турбо-сервіс» Код .

Як зазначив Верховний Суд у постанові справа № 643/696/20 (провадження № 61-15849св20), під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Тобто для встановлення факту користування відповідачем земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності ним як фізичною особою - підприємцем на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Для встановлення факту користування земельною ділянкою з метою здійснення господарської чи підприємницької діяльності визначальним є факт здійснення фізичною особою-підприємцем певної господарської діяльності на цій земельній ділянці (виготовлення і реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг з метою отримання прибутку).

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать розгляд спорів, що виникли при виконанні правочинів у господарській діяльності. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 по справі № 910/1733/18, провадження № 12-170гс18).

У заяві про усунення недоліків представником зазначено, що СМР не має доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому посилаючись на виключну підсудність за місцем розташування нерухомого майна відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, в той час коли розглядається питання щодо судової юрисдикції спору за позовом міської ради про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди

Обґрунтування підстав звернення до місцевого суду у порядку цивільного судочинства позовна заява, заява про усунення недоліків позовної заяви не містять, конкретних доказів на підтвердження викладених обставин до позову не долучено.

До матеріалів позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви не додано Акту обстеження земельної ділянки, проведеного з метою встановлення відсутності (наявності) здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 та використання земельної ділянки та об`єктів нерухомості на ній в комерційних цілях, що не позбавлений провести позивач - Сумська міська рада, як власник земельної ділянки з метою встановлення судової юрисдикції даного спору. З огляду на те, що правовідносини з користування земельною ділянкою з 2007 року (укладання договору оренди земельної ділянки) виникли між фізичною особою-підприємцем Сумською міською радою з приводу здійснення фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності на земельній ділянці, яка належить Сумській раді, тобто спірні правовідносини з позивачем стосовно фактичного використання відповідачем земельної ділянки без оформлення належними чином такого використання мають ознаки господарських.

Листом від№ 06.01-16/722 від 23.02.2021 Департамент забезпечення ресурсних платежів СМР «Про усунення порушень земельного законодавства» пропонує «суб`єкту господарювання ОСОБА_1 » прийняти рішення про укладання в місячний термін з дати отримання листа договору оренди земельної ділянки.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини 1 статті 20, статей 4, 45 ГПК України для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Суд звертає увагу, що за вимогами частини 8 статті 43 та частини 5 статті 95 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на викладене, відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України позовну заяву слід повторно залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом: подачі позовної заяви з урахуванням викладених у даній ухвалі недоліків; долучення до позовної заяви всіх наявних докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; подачі позовної зави та доданих до неї документів, приведених у відповідність до вимог статей 175 і 177 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву Сумської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко