КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/9183/16-ц головуючий у І інстанції: Диба О.В.
провадження 22-ц/824/6715/2021 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 29 січня 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В липня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» (надалі ПАТ «Національний депозитарій України») звернулось із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 21 червня 2011 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було зареєстровано Тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій на загальну суму 120 000 000 грн. емітента ПАТ «Поінт-Банк».

29 червня 2011 року між ПАТ «Національний депозитарій України» та засновниками ПАТ «Поінт-Банк» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачами у справі, укладено договір про обслуговування емісії цінних паперів, на підставі якого позивачем було відкрито рахунок у цінних паперах емітента ПАТ «Поінт-Банк».

Вказував, що на виконання умов договору 17 серпня 2011 року позивачем прийнято на зберігання та обслуговування Тимчасовий глобальний сертифікат випуску акцій емітента, які були зараховані до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію. З цієї дати позивач розпочав надання послуг з обслуговування випуску цінних паперів емітента.

Зазначив, що у емітента до моменту його державної реєстрації, а саме у його засновників - відповідачів у справі, існує зобов`язання щодо оплати наданих Центральним депозитарієм послуг, які вони не виконують, у зв`язку з чим за період з 17 серпня 2011 року по 28 лютого 2017 року утворилась заборгованість, яка, зважаючи на уточнення позовних вимог, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 364 882,84 грн., а також штраф за порушення виконання грошових зобов`язань в розмірі 6200 грн.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 371 082,84 грн., а також суму сплаченого судового збору.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 29 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ПАТ «Національний депозитарій України» звернулось із апеляційною скаргою.

Зазначає, що відповідачі, як засновники ПАТ «Поінт-Банк» не подали Комісії на реєстрацію звіт про розміщення акцій та відповідно комісія була не вправі видати розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій та анулювати тимчасове свідоцтво.

Зауважує, що помилковими є висновки місцевого суду про припинення чинності глобального сертифікату ПАТ «Поінт-Банк», оскільки його анулювання в разі закінчення періоду передплати на акції не передбачено законодавством.

Вважає, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість передбачена договором за обумовлені послуги, яка в межах строку позовної давності в сумі за періодичними платежами становить 262 431,90 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку погодилась із доводами позивача.

Представник ОСОБА_2 у відзиві зазначив, що у позивача відсутні підстави для обліку дипозитарієм акцій, розміщення яких не відбулось, після завершення періоду розміщення, визначеного тимчасовим свідоцтвом про реєстрацію випуску.

Зауважує, що нарахування заборгованості за договором на підставі того, що у ПАТ «Національний депозитарій України» на зберіганні знаходиться тимчасовий глобальний сертифікат, а на рахунках продовжують обліковуватись не оплачені цінні папери, випуск яких не відбувся, здійснено в результаті грубих помилок, допущених при обліку цінних паперів.

Крім того, зауважує, що відповідачі, як засновники ПАТ «Поінт-Банк» не зобов`язані були вчиняти будь-які дії, пов`язані зі скасуванням випуску акцій, анулюванням тимчасового свідоцтва та погашенням тимчасового глобального сертифікату та закриттям рахунку у зв`язку з відсутністю оплати акцій.

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, ОСОБА_2 та її представник виступили проти її задоволення.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором в частині позовних вимог за період з 31 серпня 2011 року до 28 лютого 2017 року, а до вимог за надані послуги в період з 29 червня 2011 року до 31 серпня 2011 року закінчився строк загальної позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 червня 2011 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було зареєстроване Тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій на загальну суму 120 000 000 грн. емітента за реєстраційним номером 333/1/11-Т, а саме: публічного акціонерного товариства яке створювалося - «Поінт-Банк» (Т. 1, а.с. 14).

На виконання вказаної норми закону 29 червня 2011 року між ПАТ «Національний депозитарій України» та засновниками ПАТ «Поінт-Банк» ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено Договір про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст (Т. 1, а.с. 11-13).

09 серпня 2011 року на виконання умов договору позивачем було відкрито рахунок у цінних паперах емітента ПАТ «Поінт-Банк» (Т. 1, а.с. 17-18).

17 серпня 2011 року позивачем прийнято на зберігання та обслуговування Тимчасовий глобальний сертифікат випуску акцій емітента, які були зараховані до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію. Саме з 17 серпня 2011 року позивач розпочав надання послуг з обслуговування випуску цінних паперів емітента (Т.1, а.с. 16).

У відповідності до п. 2.3.6 Договору Емітент зобов`язаний оплачувати послуги Депозитарію згідно з умовами та строками, передбаченими цим Договором та тарифами Депозитарія.

Згідно п. 3.4 Договору щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, Депозитарій надає Емітенту Акт про надання послуг, в який включається перелік та вартість виконаних депозитарних послуг за звітний місяць.

Оплата послуг Депозитарію вноситься Емітентом щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць, на підставі Акту про надання послуг (п. 3.5 Договору).

У п. 3.6 Договору вказано, що послуги вважаються наданими Депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від Емітента не отримано обґрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих Депозитарієм та відображених в Акті про надання послуг за звітний місяць.

Згідно п. 6.7 Договору у випадку порушення Емітентом умов оплати послуг Депозитарію відповідно до розділу 3 цього Договору Емітент зобов`язаний сплатити на користь Депозитарія штраф у розмірі 100 (сто) гривень. У випадку несплати Емітентом штрафу до кінця календарного місяця, в якому був складений рахунок на оплату штрафу, розмір штрафу збільшується на 100 (сто) гривень за кожен наступний календарний місяць прострочення оплати послуг.

Звертаючись із апеляційною скаргою, позивач погодився з тим, що ним було пропущено строк позовної давності за частиною вимог, а відтак просив стягнути із відповідачів заборгованість за надані послуги за період із 01 червня 2013 року по 28 лютого 2017 року.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» одним із етапів створення акціонерного товариства є реєстрація Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій. У разі несплати (неповної оплати) вартості придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій акціонерне товариство вважається не заснованим. До оплати 50 відсотків статутного капіталу товариство не має права здійснювати операції, не пов`язані з його заснуванням.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про акціонерні товариства» розміщення акцій повинно бути закінчено в строк, передбачений рішенням про їх розміщення, але не пізніше ніж протягом двох місяців з дня початку розміщення, кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій, а саме затвердження результатів розміщення має бути здійснено протягом 60 днів з дня завершення закритого (приватного) розміщення акцій на установчих зборах.

Місцевий суд вірно зауважив, що із відомостей, зазначених у Тимчасовому глобальному сертифікаті убачається, що датою закінчення розміщення цінних паперів ПАТ «Поінт-Банк» було визначено дату - 31 серпня 2011 року. Тобто строк оплати відповідачами як засновниками товариства акцій, закінчився 31 серпня 2011 року.

Статтею 11 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій. У разі неоплати (неповної оплати) вартості придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій акціонерне товариство вважається не заснованим.

Станом на 31 серпня 2011 року відповідачами не було сплачено первинну емісію, ПАТ «Поінт-Банк» створено не було.

За п. 7 Розділу II Положення в редакції чинні на підставі Рішенням

Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку N 1949 від 28.12.2010, депозитарним установам забороняється здійснювати депозитарну діяльність щодо цінних паперів, які розміщені в бездокументарній формі, без оформлення на весь їх випуск глобального сертифіката із обов`язковим його депонуванням у депозитарії, якщо інше не передбачено законодавством інших країн щодо обліку цінних паперів, розміщених за межами України.

Пунктом 24 Положення про порядок реєстрації випуску (випусків) акцій при заснуванні акціонерних товариств, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.2009 N 1639, що було чинним на момент закінчення строку розміщення акцій, у разі якщо протягом строку розміщення акцій, який вказаний у рішенні про розміщення акцій, не було розміщено жодної акції, Комісія здійснює скасування реєстрації випуску (випусків) акцій та анулює тимчасове свідоцтво (свідоцтва) про реєстрацію випуску акцій відповідно до нормативно-правового акта Комісії, який регулює процедуру скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій.

Відповідно до Положення про скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, від 30.12.98 N 222, що було чинним станом на 31.08.2011, таке скасування здійснюється уповноваженою особою реєструвального органу шляхом видання розпорядження.

27 червня 2013 року набув чинності Порядок скасування реєстрації випусків акцій, затверджений рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 N 737.

Згідно з п. 1 розділу 5 цього Порядку у разі якщо протягом строку розміщення акцій, який вказаний у рішенні про розміщення акцій та/або у проспекті емісії акцій, не було розміщено жодної акції, або у разі прийняття рішення про відмову від розміщення акцій, або у разі незатвердження у встановлені строки результатів розміщення акцій у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій уповноважена особа реєструвального органу видає розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій та анулювання тимчасового свідоцтва про реєстрацію випуску акцій (додаток 10).

Тобто Положенням передбачено видання відповідного розпорядження у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій.

З огляду на вищевказане, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що до набрання чинності новим Порядком 23.04.2013 N 737 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повинна була провести реєстрацію скасування випуску акцій після 31 серпня 2011 року, а після 27 червня 2013 року - у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій.

Припинення чинності Тимчасового глобального сертифікату без його заміни на постійний глобальний сертифікат, відповідно до приписів Положення, має наслідком припинення у позивача після 31 серпня 2011 року підстав для депозитарного обслуговування випуску акцій емітента ПАТ «Поінт-Банк», засвідченого Тимчасовим свідоцтвом та Тимчасовим глобальним сертифікатом.

Місцевий суд вірно зауважив, що відповідно до висновку судових експертів ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» №141/18 за результатами судово-економічної експертизи, виконаної на замовлення відповідача ОСОБА_1 , наявність заборгованості засновників ПАТ «Поінт-Банк» перед ПАТ «Національний депозитарій України» за Договором про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст. не підтверджується (т.2, а.с. 142-172).

Таким чином, попри доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог , щодо стягнення заборгованості за період 01 червня 2013 року по 28 лютого 2017 року, які поставлено в апеляційній скарзі.

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позивача при розгляді справи судом першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «31» серпня 2021 року.

Головуючий

Судді: