ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м.Суми

Справа №577/2051/21

Номер провадження 22-ц/816/1234/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Галяна С.В., в приміщенні Конотопського міськрайонного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі -АТ «А-Банк», А-Банк) за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада 2019 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, всі основні умови кредитування доведені відповідачці, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Так як відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 22 листопада 2019 року, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка станом на 30 січня 2021 року становить 21 211 грн 00 коп. та складається з: 13 397 грн 98 коп. - заборгованість за кредитом; 7563 грн 02 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн 00 коп. - заборгованість за штрафами; та стягнути судові витрати.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням від 10 червня 2021 року позов АТ «А-Банк» задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2019 року, яка утворилася станом на 30 січня 2021 року, та включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 397 грн 98 коп. та 1433 грн 85 коп. сплаченого судового збору, а всього 14831 грн 83 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі АТ «А-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; стягнути з відповідачки судові витрати за подання апеляційної скарги.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачка в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Вказує на те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що боржниця користувалась кредитом, а значить ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодилася з ними, оскільки вказаний договір є договором оферти.

Стосовно відмови у стягненні процентів зазначає, що посилання суду на постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів жодним чином не обґрунтовано, оскільки в справі № 342/180/17 розглядався випадок, коди Тарифи банку не було підписано боржником. А в даному випадку до матеріалів справи додано не тільки Тарифи із сайту банку, а й Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо.

Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (стосовно підпису). Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами було погоджено, а саме - його зазначено особисто відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку, яку він підписав власноруч.

Стосовно сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, на думку позивача, вони є необґрунтованими.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи АТ «А-Банк» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами та штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг А-Банку не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної зі сторін, оскільки вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як в даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій містяться анкетні дані відповідачки та зазначено, що вона згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того вказано, що відповідачка ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник цього договору згодна отримати, шляхом роздруківки з офіційного сайту (а.с. 5, на звороті).

Також 22 листопада 2019 року відповідачка електронним підписом, шляхом підтвердження ОТП 5985 з номера телефону НОМЕР_1 , підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», у якому визначені умови кредитного договору, зокрема, розмір відсоткової ставки - 3,7 % в місяць (44,4% річних), процента ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,4% в місяць (у випадку наявності простроченої заборгованості), а також штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та /або відсотків, який списується в день списання відсотків та становить: 50 грн кожний раз, коли виникає прострочення у сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожний раз, коли виникає прострочення у сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушенням строку більш ніж на 30 днів (а. с. 6-7).

Додані банком до позовної заяви Витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНКУ» по кредитній картці «ЗЕЛЕНА», Тарифи користування кредитною карткою «Зелена» не підписані відповідачкою (а. с. 7-15).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором №SAMABWFC6 від 22 листопада 2019 року станом на 30 січня 2021 року становить 21 211 грн 00 коп., яка складається із: 13 397 грн 98 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 7563 грн 02 коп. - заборгованість за процентами та 250 грн штрафу (а. с. 5).

Підставами позовних вимог АТ «А-Банк» є неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, та стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та штрафу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами та штрафу.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів та штрафу, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на анкету-заяву позичальника, тарифи користування кредитною карткою «Зелена» та витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «А-Банк», як невід`ємні частини спірного договору, а також на паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

При цьому, як правильно вказав суд першої інстанції, надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг А-Банку не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані позичальником, а в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана позичальником ці умови прямо не передбачені.

Проте, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами та неустойки (штрафу) суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» відповідачці була надана інформація про споживчий кредит і нею 22 листопада 2019 року електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону свідчить про виконання кредитодавцем вимог щодо надання споживачу інформації про споживчий кредит до укладення договору (а. с. 6-7).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Підпис клієнта: ОСОБА_1 2019-11-22 підтверджено ОТП 5985 за номером телефону НОМЕР_1 .

Таким чином, матеріалами справи доведено, що відповідачка, підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», погодилася із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 44,4% річних, збільшеною процентною ставкою на прострочене тіло кредиту у сумі 88,8 % та штрафу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 30 січня 2021 року борг відповідачки по процентам за користування кредитними коштами становить 7563 грн 02 коп., що були обраховані виходячи з узгодженої між сторонами договору процентної ставки, та 250 грн штрафу, а тому підлягають стягненню на користь позивача.

Отже, рішення суду на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам та штрафу з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості по процентам в розмірі 7563 грн 02 коп. та штрафу в сумі 250 грн 00 коп., у зв`язку з чим абзац другий резолютивної частини рішення підлягає зміні шляхом викладення в новій редакції.

Положеннями частини 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розподілу судових витрат та підлягають стягненню з відповідачки на користь АТ «А-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції та судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3405 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, ч. 4, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення процентів за користування кредитними коштами та штрафу з ухваленням нового рішення про задоволення цих вимог.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 листопада 2019 року року в сумі 21 211 гривень 00 копійок, яка складається з: 13 397 гривень 98 копійок- заборгованості за тілом кредиту; 7563 гривні 02 копійки - заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 250 гривень 00 копійок штрафу».

Заочне рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2021 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк»судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 2270 гривні 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк»судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 3405 гривні 00 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук