Справа № 467/585/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

У спрощеному провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказана цивільна справа.

Зокрема, відповідач викликався в судове засідання неодноразово шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання та публікації оголошення про виклик на сайті Арбузинського районного суду Миколаївської області (офіційний веб портал Судової влади України), однак, до суду жодного разу не прибув, причин своєї неявки не повідомляв, заяв і клопотань до суду не направляв.

Позивач, подавши до суду позову, неодноразові судові виклики проігнорувала, судові повістки не отримувала, однак, була належно повідомлена про судові засідання в електронній формі за допомогою СМС повідомлень.

Проте, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, ураховуючи наявність даних про своєчасне сповіщення усіх учасників справи про судове засідання, суд вважав за можливе вирішити питання про залишення позову без розгляду за їх відсутності.

Так, за правилом, установленим п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тим самим, суд, порушивши за позовом ОСОБА_1 цивільне провадження і учинивши усі процесуальні дії, необхідні для розгляду справи, здійснюючи її неодноразові виклики до суду, вважає наявними одночасно усі обставини, регламентовані п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що зумовлюють залишення позову без розгляду.

Так, позивач була тричі належно і завчасно повідомлена про дату, час і місце судового засідання на 20 липня 2021 року, на 04 серпня 2021 року та на 20 серпня 2021 року, однак, до суду не прибула.

При цьому, позивач причин свого неприбуття до суду не повідомляв і заяв розгляд справи за її відсутності не подавала.

Водночас, неявка позивача перешкоджає розгляду справи, оскільки суд позбавлений можливості з`ясувати чи підтримує вона позов на цей час, а так само чи надає вона згоду на ухвалення заочного рішення у справі з огляду на неодноразову неявку відповідача.

Зокрема, відповідно до ч.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Однак, суд був позбавлений змоги з`ясувати у позивача її думку щодо даного питання через її неналежну процесуальну поведінку.

Отже, позивач ініціювала початок цивільного провадження, проте, в подальшому ніякого інтересу до справи не проявила.

Зокрема, щодо питання поінформованості позивача про розгляд справи, учасником якої вона є, суд вважає за доцільне вказати наступне.

Після надходження справи до суду позивач про неодноразові судові засіданні повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою указаною у позовній заяві та в електронній формі шляхом відправлення СМС повідомлень на підставі її ж власної заяви.

Інформацію про дату, час та місце самого провадження розміщувалася на сайті Судової влади.

Разом з цим, ужиті заходи не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні позивача, хоча останні прямо та беззаперечно, в своїй сукупності, указують на те, що вона мала б у силу вжитих заходів бути поінформована про цей процес, який здійснюється в Арбузинському районному суді Миколаївської області.

До того ж, , сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Пункт 1 статті 6 Конвенції у відповідній частині передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом (...)».

У свою чергу, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у розрізі практики ЄСПЛ, окресленої ним у його рішеннях, відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливості для заявника питання, що розглядається (рішення у справі «Фрідлендер проти Франції», [GC], N 30979/96, пункт 43, ECHR 2000-VII).

У цій справі дії позивача, на переконання суду, прямо указують, на те, що вона добросовісно не користується належними їй процесуальними правами і прямо ігнорує наявні у неї процесуальні обов`язки, тим самим створює недобросовісні перепони для руху справи, що, на переконання суду, є неприйнятним і вимагає від нього ефективної протидії.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно, у цій справі забезпечивши право позивача приймати особисту участь в судовому засіданні, уживши усіх доступних заходів для поінформованості її про даний процес та ураховуючи її поведінку, суд вважає за залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Так як це прямо запобігатиме безладному руху у судовому процесі та буде ефективною протидією недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

Як наслідок, ураховуючи наявність підстав вважати про поінформованість позивача про даний процес, суд при відсутності у неї з певних своїх причин та міркувань стійкого бажання приймати участь в цьому процесі, вважає таку поведінку останньої її особистим вільним користуванням її власними правами на свій розсуд.

У той час, як суд, з мотивів, що наведені ним вище, позбавлений можливості розглянути справи по суті з огляду на ряд питань, які підлягають з`ясуванню задля ухвалення законного рішення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 257 - 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти ) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца