Справа № 153/1585/20
Провадження № 22-ц/801/1757/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Любинецька-Онілова А. Г.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Ямпільський кар`єр» адвоката Мунтяна Євгена Володимировича

на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Любинецької-Онілової А.Г.

в справі № 153/1585/20

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Приватного акціонерного товариства «Ямпільський кар`єр» (відповідач)

про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити певні дії, який обґрунтований тим, що 19.06.2017 він був прийнятий на роботу на посаду розпилювач каменю у ПрАТ «Ямпільський кар`єр» м. Ямпіль Вінницька область.

21 серпня 2018 року позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням, яка залишилась не розглянутою.

22 червня 2020 року він подав повторну заяву про звільнення за власним бажанням та відправив на адресу відповідача поштовим зв`язком, на яку 20 липня 2020 року отримав лист відповідача про те, що його заява про звільнення за власним бажанням залишилась не розглянутою у зв`язку з тим, що в Ямпільському ВП зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження за №0000208 від 04.07.2018 по факту крадіжки майна з території ПрАТ «Ямпільський кар`єр».

25 лютого 2020 року він звертався із заявою до прокурора Могилів-Подільської прокуратури за фактом вчинення кримінального правопорушення, зокрема, директором ПрАТ «Ямпільський кар`єр» ОСОБА_2 за ст. ст. 172, 175 КК України. Вказані відомості були внесені до ЄРДР за №0000015 від 26.02.2020 і станом на сьогодні слідчим СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до повідомлення Управління Держпраці у Вінницькій області за вих. №02-С295/33-75 від 07.08.2020 у діях керівника ПрАТ «Ямпільський кар`єр» ОСОБА_2 вбачається використання своїх службових повноважень всупереч інтересам працівників, що визначено ст. 43 Конституцією України та ст. 141 КЗпП. При цьому директору ПрАТ «Ямпільський кар`єр» ОСОБА_2 внесений припис на усунення порушень та складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 41 КУпАП, а також винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Зазначив, що він не може влаштуватись на іншу роботу, отримувати заробітну плату, та отримувати інші соціальні (трудові) гарантії як працівника, оскільки не звільнений з попередньої роботи, де й зберігається трудова книжка.

Вважаючи свої права порушеними просив суд розірвати трудовий договір укладений між ним - ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Ямпільський кар`єр» на підставі ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням з 22 червня 2020 року та зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Ямпільський кар`єр» видати йому на руки належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 22 червня 2020 року. Стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Ямпільський кар`єр» на користь ОСОБА_1 5000 гривень витрат на професійно - правничу допомогу адвоката.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року позов задоволено. Розірвано з 22 червня 2020 року трудовий договір укладений між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Ямпільський кар`єр» 19.06.2017 (заява ОСОБА_1 від 16.06.2017, Наказ №23 від 19.06.2017), на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням ОСОБА_1 .

Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Ямпільський кар`єр» видати відповідний наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 22 червня 2020 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та видати ОСОБА_1 на руки належно оформлену трудову книжку із записом про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 22 червня 2020 року.

Вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

13 липня 2021 року ПрАТ «Ямпільський кар`єр» через свого представника адвоката Мунтяна Є.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року незаконним.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що на день ухвалення оскаржуваного рішення позивача наказом №29 від 25.11.2020 звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України, йому направлено трудову книжку, а тому вимоги про звільнення та про зобов`язання видати належним чином завірену копію трудової книжки є безпідставними.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без змін.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 04 серпня 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що наказом директора ПрАТ «Ямпільський кар`єр» від 19.06.2017 №23 ОСОБА_1 прийнято на роботу розпилювачем каменю в майстерню з 19.06.2017, з оплатою праці згідно штатного розпису та відпрацьованого часу.

22 червня 2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою про розірвання трудового договору та звільнення за власним бажанням, що підтверджується копією такої заяви.

Відповідно до повідомлення ПрАТ «Ямпільський кар`єр» від 20.07.2020 заява ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням не розглядається, оскільки на даний час по факту вчинення крадіжки майна з території ПрАТ «Ямпільський кар`єр» зареєстровано в ЄРДР за № 0000208 в Ямпільському ВП 04.07.2018, досудове розслідування триває і рішення про закриття справи, з повідомленням товариства відсутнє.

25 лютого 2020 ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільської місцевої прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами, яка була зареєстрована у ЄРДР №0000015 від 26.02.2020. Відповідно до витягу зазначеного ЄДРСР встановлено, що керівництвом ПрАТ «Ямпільський кар`єр» чим порушено вимоги законодавства про працю, у зв`язку з не поверненням ОСОБА_1 трудової книжки після звільнення та непроведенням розрахунку по заробітній платі,

Із повідомлення Управління Держпраці у Вінницькій області вих. №02-С295/33-75 від 07.08.2020 встановлено, що позивач з роботи не звільнений і його трудова книжка знаходиться в ПрАТ «Ямпільський Кар`єр», що є порушенням трудового законодавства.

Із копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вих.№27/458 від 21.09.2020 (а.с. 11) встановлено, що ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року доходів не отримував.

Відповідно до наказу директором ПрАТ «Ямпільський кар`єр» від 25 листопада 2020 року №29 ОСОБА_1 - розпилювача каменю звільнено з роботи на підставі ст. 40 п. 4 КЗпП України, за прогули 25.11.2020. Дні невиходу на роботу з 04.06.2018 по 25.11.2020 без поважних причин рахуються прогулами. Компенсовано 23,5 дні невикористаної щорічної відпустки за час роботи з 16.06.2017 по 02.06.2018 із розрахунку 24 дні основної відпустки на підставі табелю робочого часу.

Відповідно до повідомлення ПрАТ «Ямпільський кар`єр» від 25.11.2020 за вих. №69 ОСОБА_1 було запропоновано з`явитись до адміністрації ПрАТ «Ямпільський кар`єр» для здійснення розрахунків відповідно до наказу про припинення трудових відносин та отримання трудової книжки. Додано наказ про звільнення.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН № 10841/204/АВ/ПР від 10.08.2020 встановлено, що він складений щодо ОСОБА_2 по факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП. Згаданим протоколом встановлено, що директором ПрАТ «Ямпільський кар`єр» ОСОБА_2 не виконуються вимоги законодавства про працю в частині звільнення працівників з роботи. Так, починаючи з 18.06.2018 двом працівникам підприємства, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в табелях робочого часу проставляються прогули «ПР» прогули протягом двох років підряд по даний час. Трудова книжка ОСОБА_1 знаходиться на підприємстві. На підприємстві є заява ОСОБА_1 від 23.06.2020 в якій він просить звільнити його за власним бажанням, тобто за ст. 38 КЗпП України. Керівником заява від працівника проігнорована всупереч інтересам ст. 43 Конституції України, ст. 38 КЗпП України.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВН №10841/204/АВ/ПР від 10.08.2020 додано акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ВН10841/204/АВ від 03.08.2020, яким встановлено аналогічні обставини.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 15.05.2020 адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.41 КпАП України закрито на підставі статті 22 КпАП України - за малозначністю.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з таких підстав.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що він позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 судом першої інстанції встановлено, що Приватним акціонерним підприємством «Ямпільський кар`єр», в особі директора ОСОБА_2. не виконано вимоги трудового законодавства, не здійснено будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади розпилювач каменю. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин і таке право підлягає судовому захисту шляхом розірвання трудового договору та зобов`язання відповідача видати наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи з 22.06.2020 за власним бажанням, з видачею належним чином оформленої трудової книжки.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Положеннями статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі N 754/1936/16-ц (провадження N 61-28466св18) зроблено висновок про те, що "за змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися".

Натомість, в порушення вказаних норм, ПрАТ «Ямпільський кар`єр» проведено звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 4 ст. 40 КЗпП України -за прогули, про що видано відповідний наказ 25.11.2020 № 29.

Зважаючи на викладене колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що вимоги про звільнення та про зобов`язання видати належним чином завірену копію трудової книжки є безпідставними.

Крім того, як вірно встановив суд першої інстанції наказ про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України видано відповідачем через місяць після звернення з позовом до суду.

Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року N 14-рп/2004 від 16 жовтня 2007 року N 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року N 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Ямпільський кар`єр» адвоката Мунтяна Євгена Володимировича залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 червня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В.Міхасішин