Справа № 638/4735/21
Провадження № 2/638/3718/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Котельнікової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

01 квітня 2021 року ТОВ «Харківгаз збут» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 27998 грн 80 коп. та судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання послуг постачання природного газу, які надає ТОВ «Харківгаз збут». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» №156 від 31.12.2016 року та розміщено на офіційному сайті товариства. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з постачання природного газу. За даними оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 , особистий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 . ТОВ «Харківгаз збут» виконало свої обов`язки та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору, однак, споживач систематично порушував зобов`язання, щодо своєчасної та повної сплати за надані газопостачання, що в результаті призвело до заборгованості за вказані послуги в розмірі 21678,86 грн. Також, у зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за природний газ позивачем нараховані 3% річних 2129,35 грн, інфляційні втрати 4190,59 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, просив застосувати строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз збут» з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. На ТОВ «Харківгаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з постачання природного газу, які надає ТОВ «Харківгаз збут» за вказаною адресою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пункт 5 ч. 2 ст. 7 Закону встановив обов`язок споживачів оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відносини, які виникають між постачальником та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України № 2496 від 30.09.2015 року та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827.

Згідно розділу ІІІ Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року та розміщений на офіційному сайті товариства.

Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором.

Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач нерегулярними сплатами підтвердив факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору.

Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Тобто, відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз збут» за вказаною адресою. Облік нарахувань та оплати за вказані послуги здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання природного газу не виконував, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 грудня 2020 року у розмірі 21678 грн 86 коп.

Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається), де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати.

Доводи відповідача про те, що він не згодний з проведеним розрахунком заборгованості, суд відхиляє, оскільки як доказів неправильного нарахування сум оплати за спожитий газ, так і власного розрахунку відповідачем суду не надано, суд же розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Також, є безпідставною заява відповідача про застосування строків позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за оплату за природний газ та зазначено ОСОБА_1 в судовому засідання під час розгляду справи, останній раз він сплатив заборгованість позивачу за спожитий газ у листопаді 2018 року.

Виходячи з наведеного, відповідач вчинив дії, які, відповідно до положень статті 264 ЦК України, свідчать про переривання строку позовної давності.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Якщо побутовий споживач не здійснив оплату з спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (п. 17 Розділу III Правил).

Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Згідно ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Як зазначалось вище, відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з газопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 грудня 2020 року у розмірі 21678 грн 86 коп.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг позивачем нараховано 4190 грн 59 коп. - індексу інфляції за час прострочення та 2129 грн 35 коп. - 3% річних від простроченої суми.

Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та індексу інфляції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що під час розрахунку заборгованості за спожиті послуги з газопостачання позивачем застосовані нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню. Позивачем також правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання боржника зі сплати інфляційних втрат та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Харківгаз збут» заборгованості у розмірі 27998 грн 80 коп., з яких: заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 грудня 2020 року у розмірі 21678 грн 86 коп.; три відсотки річних у розмірі 2129 грн 35 коп., інфляційні витрати - 4190 грн 59 коп.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (адреса: 61004, м.Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/рахунок НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 351823, ) заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01 жовтня 2015 року до 31 грудня 2020 року у розмірі 21678 (двадцять одна тисяча шістсот сімдесят вісім) грн 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (адреса: 61004, м.Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «Кліринговий дім» м.Київ, МФО 300647, ) три відсотки річних у розмірі 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн 35 коп., інфляційні витрати у сумі 4190 (чотири тисячі сто дев`яносто) грн 59 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2021 року.

Суддя І.П. Латка