Справа № 344/9068/21
Провадження № 22-ц/4808/1239/21
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Пацаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою представника Рибак Наталії Іванівни, в інтересах Акціонерного товариства «Ідея банк» на дії головного державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудар Н.Є. за апеляційною скаргою начальника Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пригунова В.В. на ухвалу Івано-Франківського міського суду 18 червня 2021 року під головуванням судді Польської М.В.,

в с т а н о в и в:

Представник скаржника 09.06.2021 року звернувся до суду першої інстанції з скаргою на дії державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України, в якій просила визнати неправомірним повідомлення головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудара Н.Є. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання судового наказу №2н-8189/2009 від 30.06.2009, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , зобов`язати головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудара Н.Є. усунути порушення (поновити порушене право заявника) та прийняти до примусового виконання судовий наказ, виданий Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 30.06.2009 року по справі №2н-8188/2009.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду 18 червня 2021 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірним повідомлення головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудара Н.Є. про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання судового наказу №2н-8189/2009 від 30.06.2009, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Зобов`язано головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудара Н.Є. вирішити питання про прийняття до виконання судового наказу, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 30.06.2009 року по справі №2н-8188/2009.

В іншій частині скарги відмовлено.

У апеляційній скарзі начальник Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пригунова В.В. зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не в повній мірі досліджено обставини справи у зв`язку із чим така ухвала підлягає скасуванню.

Апелянт посилається на ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» де визначені підстави початку примусового виконання, де зазначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, а саме: за заявою стягувана про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Апелянт зазначає, що в жодному документі не зазначена дата народження боржника, що технічно унеможливлює винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а лише повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає спрощеної системи подачі повторно на виконання до відділу ДВС в разі вже перебування раніше на виконанні у відділі відносно боржника одного і того ж самого виконавчого документу.

Апелянт також, звертає свою увагу на те , що згідно судового наказу №2н-8188/2009 року стягувачем є Відкрите акціонерного товариства «Плюс Банк», а заяву про відкриття виконавчого провадження подано Акціонерним товариством «Ідея Банк», що є також порушенням вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» та не є підставою для відкриття виконавчого провадження.

AT «Ідея Банк» не надав жодних підтверджуючих документів про заміну сторони у виконавчому документі.

Тому, керуючись п. 6 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» 18.05.2021 року державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з зазначенням підстави, а саме відсутністю відомостей про дату народження боржника.

Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги повністю.

Представник Акціонерного товариства «Ідея банк» подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів стягувана.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Також законом закріплено, що державний виконавець зобов`язаний неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Якщо у виконавчому листі відсутні дані про особу, у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження №61-331св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі №469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18) прийнятій колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

В усіх зазначених постановах ВС та ВСУ виходив із того, що відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Тому вважає, апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною, просить у задоволенні у її задоволенні відмовити.

Сторони в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце слухання справи. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.06.2009 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості за договором №0207/БП1/95/0012479 від 15.04.2008 в сумі 3388Ю55 з ОСОБА_1 .

Вказаний судовий наказ AT «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання до Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

На адресу AT «Ідея Банк» 31.05.2021 надійшло повідомлення головного державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Дудара Н.Є. від 18.05.2021 про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 471/283/17-ц, відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що повідомлення державного виконавця від 18.05.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним і його зобов`язано вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта про те, що в документах не зазначена дата народження боржника, що технічно унеможливило винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є такими, що суперечать вищевикладеному та правовим нормам, які регулюють діяльність державного виконавця при вирішення такого питання.

Відсутність у виконавчому документі будь-якої інформації щодо боржника, зокрема, дати народження, паспортних даних не позбавляє державного виконавця скористатися своїм правом та отримання такої інформацію у відповідних установах чи отримання такої інформації з баз даних і реєстрів.

Доводи апелянта про те, що згідно судового наказу №2н-8188/2009 року стягувачем є Відкрите акціонерного товариства «Плюс Банк», а заяву про відкриття виконавчого провадження подано Акціонерним товариством «Ідея Банк» також не є вірними.

Відкрите акціонерного товариства «Плюс Банк» змінило тільки власне найменування на Акціонерним товариством «Ідея Банк» і є правонаступником всіх його прав та обов`язків, про що заявником повідомлено та зазначено у заяві про відкриття виконавчого провадження (а.с. 116). Крім того, колегією суддів встановлено, що зі змісті повідомлення державного виконавця від 18.05.2021 відсутня така підстава щодо повернення виконавчого листа стягувачу і таку інформацію також виконавець зобов`язаний перевірити.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не містять підстав для зміни чи скасування судового рішення.

За статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують законності та обґрунтованості ухвали. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу начальника Бердичівського МРВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) Пригунова В.В. залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду 18 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк