441/848/21 2/441/440/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.08.2021 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.

з участю секретаря Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Городок цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 29400 грн. за період з 04.08.2020 року по 23.04.2021 року.

Позов мотивує тим, що 13.11.2019 р. рішенням Городоцького районного суду Львівської області шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Городоцького районного суду Львівської області з відповідача на користь позивачки ухвалено стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800 грн. на кожну дитину, щомісячно. Однак, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дітей, рішення суду виконує нерегулярно, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка, станом на 13.04.2021 року, склала 29 400 грн. Просить про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 29 400 грн. та судові витрати.

Представник позивачки адвокат Косик Л.А. подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, з мотивів, наведених у ньому, просила його задовольнити, а розгляд справи здійснювати у її та позивачки відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила (а.с. 50).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-порталі судової влади, причини неявки суд не повідомив (а.с. 36, 39, 49).

Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, заяву позивачки, її представника адвоката Косик Л.А., суд приходить переконання про наступне.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.11.2019 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11-12).

Із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 видно, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 10).

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.11.2019 р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 (Окапської) на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 1800 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з 04.07.2019 р. (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 2/441/637/2019, виданим Городоцьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей, станом на 13.04.2021 р. у відповідача існує заборгованість зі сплати аліментів на суму 29 400 грн., відомості про боржника внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с. 15, 16).

Із письмової заяви ОСОБА_6 , долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 13.07.2021 р. зареєстрували шлюб у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 484, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 37, 38).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги представлений позивачкою розрахунок заборгованості по аліментах, який складений у відповідності до вимог чинного законодавства та погоджується з методикою нарахування неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, а тому, з урахуванням загальної кількості днів, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 04.08.2020 р. по 23.04.2021 р. момент звернення до суду, загальна сума пені становить 37 830 грн.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені не може бути більшою, ніж 100% заборгованості по аліментах на дитину, тобто не більше 29 400 грн.

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзиву суду не надав, не заявив та не представив суду жодного заперечення заявленим позивачкою вимогам, не підтвердив їх належними та допустимими доказами, а тому із вищезазначених підстав, суд вважає, що доводи позивачки знайшли своє підтвердження, відповідач не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання своїх неповнолітніх дітей, внаслідок чого, має заборгованість зі сплати аліментів, яка, станом на 13.04.2021 р. становить 29 400 грн. Зазначена заборгованість виникла з його вини, будь-яких доказів протилежного у ході судового розгляду справи судом не отримано. У зв`язку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач має право на стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів у розмірі 29 400 грн., яку слід стягнути з відповідача.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пункт 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України регламентує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно із ст. 141 ч. 8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн., а також, витрати, сплачені позивачкою на професійну правничу допомогу, яка надавалась адвокатом Косик Л.А. під час здійснення адвокатської діяльності у сумі 3000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Договором про надання правової (правничої) допомоги № 001 від 23.02.2021 р., Додатком до договору про надання правової (правничої) допомоги, Додатковою угодою № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги, та копіями квитанцій від 15.04.2021 р., від 12.05.2021 р

Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 211, 258-259, 265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 04.08.2020 р. по 23.04.2021 р. в розмірі 29400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в користь держави 908 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Перетятько О.В.