Справа № 535/898/21
Провадження № 2/535/292/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року смтКотельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Мальцев С.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що нею подано цивільний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 29 серпня 2003 року між нею та ОСОБА_2 , був зареєструваний шлюб у відділі РАГС Котелевського районного управління юстції району Полтавської області, актовий запис № 56. Від вказаного шлюбу мають двох дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14 липня 2020 року рішенням Котелевського районного суду Полтавської області у справі №535/525/20 шлюб, зареєстрований 29.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. Рішення набрало законної сили 14 серпня 2020 року.

За час шлюбу 27.08.2012 року нею та відповідачем за спільні сімейні кошти придбано житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформаційної довідки з ДРРГІ № 266664503 від 20.07.2021 року загальна вартість житлового будинку становить 174 164,00 грн. (1/2 частка становить 87 082 гри.). Наданий час визначити більш точну вартість зазначеного будинку не маю змоги, оскільки у позивача нак даний час доступу до нього немає.

Також, за час шлюбу 24.01.2020 року позивачем та відповідачем за спільні сімейні кошти в сумі 9 000 доларів США було придбано автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, тип ТЗ - легковий універсал-В, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги те, що зазначений автомобіль був придбаний ОСОБА_2 в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_1 у відповідності до ст. 61 Сімейного кодексу України, автомобіль RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, тип ТЗ - легковий універсал-В. шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 є об`єктом спільної сумісної власності.

Між тим, в жовтні 2020 року позивач помітила зміну державних номерних знаків на спірному автомобілі з НОМЕР_3 .

В серпні 2021 року від адвоката позивача стало відомо, що 25.09.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий Альянс» в особі директора Бурніс Світлани Анатоліївни було укладено договір комісії №00001150, згідно з яким ТОВ «Торговий Альянс» зобов`язувався за дорученням ОСОБА_2 за винагороду здійснив в інтересах останнього від свого імені відчуження автомобіля RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, тип ТЗ - легковий універсал-В, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 за ціною 168 000,00 грн. Цього ж дня ТОВ «Торговий Альянс» в особі директора Бурніс Світлани Анатоліївни уклав з ОСОБА_3 договір № ОФ001150 купівлі-продажу транспортного засобу RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, 2012 року випуску, тип ТЗ - легковий універсал-В, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 в сумі 168 000,00 грн.

На даний час все перелічене вище майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони спільно не проживають. Згоди щодо поділу вказаного майна в позасудовому порядку між ними не досягнуто. Вказані обставини змусили позивача ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом своїх прав.

Зазначає, що за наведених вище обставин, зважаючи на те, що майно, яке є предметом позову про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та визнання права власності оформлене на відповідача у справі і він є його титульним володільцем, існує ризик того, що відповідачі, з метою ухилення виконання рішення суду здійснять відчуження житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіля RENAULT третій особі, не повідомивши при цьому про права та інтереси позивача на вказане майно, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду та заподіє мені матеріальних збитків.

Враховуючи вище зазначене, просить заяву про забезпечення позову задовольнити шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15211429, а саме на будинок, по АДРЕСА_1 ; та накласти арешт на рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме на автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, 2012 року випуску, тип ТЗ - легковий універсал-В, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 HSRAW547446236 державний номерний знак НОМЕР_6 .

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, захистом за яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України забезпечення позову можливе, зокрема, як шляхом накладення арешту на майно так і забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Частиною ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особувідповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином співмірність, зокрема, полягає у тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, оскільки позивачем ОСОБА_1 подано цивільний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, та враховуючи, що зазначеним вище вимогам заява про забезпечення позову відповідає ЦПК України, прихожу до висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючисьст. 149-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити повністю.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, а саме:

- Накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15211429, а саме на будинок, по АДРЕСА_1 .

- Накласти арешт на рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме на автомобіль марки RENAULT, модель DUSTER, колір - білий, 2012 року випуску, тип ТЗ - легковий універсал-В, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 HSRAW547446236 державний номерний знак НОМЕР_6 .

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали негайно направити до Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (адреса знаходження: 38600, Полтавська область, смтКотельва, вулиця Полтавський Шлях, будинок 235) та сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання.

Суддя: С.О. Мальцев