Єдиний унікальний № 501/3155/20
Провадження № 2/501/456/21
УХВАЛА

07 вересня 2021 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Позивач - ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 .

Треті особи:

-Чорноморська міська державна нотаріальна контора Одеської області;

- КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1.

Суть питання, що вирішується ухвалою

Після початку розгляду справи по суті позивачка подала клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, а також заяву про доручення додаткових доказів та поновлення строку на їх подачу.

Встановлені судом обставини

Судом здійснюється розгляд справи за такими позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 :

Встановити факт відсутності цивільної процесуальної дієздатності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 07.07.2003 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за станом здоров`я та по встановленому медичному та юридичному критеріями, згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2001 року;

Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , на підставі договору відчуження квартири з умовою довічного утримання, укладеного 20.11.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.09.2020 р. судом постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

26 листопада 2020 року проведене перше судове засідання у справі, розпочате з`ясування обставин та дослідження доказів, суд заслухав вступне слово сторін, був визначений обсяг доказів та порядок їх дослідження (т. 1 а.с. 149 154), в судовому засіданні 22.06.2021 р. судом змінено порядок дослідження доказів та допитані свідки, заявлені сторонами (т. 1 а.с. 106 120).

29 червня 2021 року, тобто після початку розгляду справи по суті до суду надійшло клопотання позивачки ОСОБА_1 про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (т. 1 а.с. 124 125).

Крім того, після початку розгляду справи по суті 02.09.2021 р. позивачка ОСОБА_1 подала заяву про долучення додаткових доказів до справи. В своїй заяві позивачка просить поновити строк для подачі доказів, як пропущений з поважних причин, оскільки їх у неї під час подання позову не було. Відсутнє підтвердження надсилання (надання) копій вказаних доказів відповідачу. В судовому засіданні сторона позивача надала підтвердження надсилання їх копій третім особам, що було здійснено лише 06.09.2021 р.

Сторона позивача підтримала клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду, а сторона відповідача не заперечувала проти цього.

Сторона позивача в судовому засіданні надала пояснення щодо долучення доказів про те, що про необхідність їх подачі позивачка не знала на момент подачі позову, а після допиту свідка сторони відповідача виникла необхідність в поданні додаткових доказів на їх спростування. Копії доказів позивачка надіслала лише третім особам. Відповідачу копії доказів не надсилалися, позивачка готова вручити їх представнику відповідача в судовому засіданні. Позивачка пояснила в судовому засіданні, що ці докази підтверджують непослідовну поведінку померлої та необхідні для доведення позовної вимоги про визнання відсутності в неї цивільної процесуальної дієздатності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти долучення додаткових доказів, оскільки ці докази були предметом дослідження суду під час розгляду іншої справи; позивачка мала можливість подати їх разом з позовом; показання свідка не підстава для долучення нових доказів; те що позивачка вважала чи не вважала ці документи доказами не є поважною причиною їх неподання; строк подання доказів пропущений не з поважних причин, оскільки вони були в наявності у позивача; в клопотанні позивача не зазначено, яким чином ці докази підтверджують відсутність цивільно-процесуальної дієздатності. Копії доказів не надані до початку судового засідання, у зв`язку з чим сторона відповідача не може підготувати заперечення. У випадку задоволення клопотання це призведе до необхідності стороні відповідача у часі для підготовки, та, можливо заявлення нових клопотань про подачу нових доказів, і таким чином розгляд справи може тривати безкінечно.

Мотиви суду та закон, яким суд керувався

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК), однак ЦПК встановлює порядок, з дотриманням якого учасник справи може розпоряджатися цими правами та врегульовує дії суду в таких випадках.

Залишення позову без розгляду врегульоване статтею 257 ЦПК України, п. 5 ч. 1 передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Однак, заява про залишення частини позовних вимог без розгляду подана після початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим це клопотання не підлягає задоволенню.

На відміну від залишення позову без розгляду, на будь-якій стадії судового процесу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України), однак позивачка не подавала заяви про відмову від частини позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Заява про долучення додаткових доказів подана через тривалий час після подання позовної заяви (майже через рік) та після початку розгляду справи по суті.

Частина 4 ст. 83 ЦПК України встановлює, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Зазначаючи в клопотанні, що доказів не було у позивачки під час подання позову, позивачка не надала докази, які підтверджують, що вона здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, у зв`язку з чим неможливість подання доказів у визначений законом строк необґрунтована наявністю об`єктивних причин.

Пояснення сторони позивача про те, що на момент подачі позову вона не сприймала ці документи як докази і необхідність виникла лише після допиту свідка є необґрунтованими, оскільки допит свідка не є зміною предмета та підстав позову, а тому не мали наслідком зміну предмета доказування.

Частина 5 ст. 177 ЦПК України встановлює, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Крім того, суд враховує, що в порушення вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів, що подаються позивачем до суду, не були заздалегідь надіслані або надані іншим учасникам справи. Третім особам докази були надіслані за один день до дати судового засідання, а відповідачу взагалі не були ні надіслані ні надані, що унеможливило підготовку сторони відповідача до розгляду.

Тому докази, подані позивачкою 02.09.2021 р. не можуть бути прийняті судом до розгляду та взяті до уваги, інакше це є не тільки необґрунтованим, а ще й ставить сторону відповідача у невигідне становище, що є порушенням засади рівності учасників перед законом і судом.

Суд позбавлений можливості поновити строк на подання доказів ще й тому, що строки подання доказів та випадки неможливості подати їх у встановлений строк врегульовані положеннями ст. 83 ЦПК України, які є спеціальними по відношенню до норм, якими врегульовані питання поновлення та продовження процесуальних строків (ст. 127 ЦПК України), які є загальними.

При конкуренції правових норм підлягають застосуванню спеціальні норми ст. 83 ЦПК України, якими не передбачене поновлення строку на подачу доказів, а ч. 5 ст. 83 ЦПК передбачає, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Керуючись ст. 83, 257, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Відмовити у поновленні строку для подання доказів.

Не приймати до розгляду та не брати до уваги докази, подані позивачкою ОСОБА_1 02.09.2021 р.

Ухвала про відмову у поновленні процесуального строку може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.О.Тюмін