Справа № 354/472/21
Провадження № 22-ц/4808/1119/21
Головуючий у 1 інстанції Остап`юк М. В.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду від 13 травня 2021 року, постановлену у складі судді Остап`юк М.В. в м. Яремче, у справі за заявою Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Яремчанської міської ради Івано-Франківської області до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування наказу, скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач просив суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 ; заборонити органам, уповноваженим на здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки, в тому числі внаслідок її поділу чи об`єднання з іншими земельними ділянками; заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо спірної земельної ділянки, спрямовані на зміну цільового призначення земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Заява мотивована тим, що предметом позову є визнання недійним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 17.12.2020 № 9-2090/15-20-СГ, якими передано у власність ОСОБА_2 вказану вище земельну ділянку.

Позивач зазначає, що ним здійснюються заходи для відновлення порушеного права власності на земельну ділянку Яремчанської територіальної громади, відтак, за переконанням позивача, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену земельну ділянку та забороною вчиняти ряд дій, у випадку задоволення судом позовних вимог, майно відповідачем ОСОБА_2 може бути відчужене або змінено її функціональне використання, а реальне виконання судового рішення може бути істотно утрудненим.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд задовольнити заяву.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 13 травня 2021 року задоволено заяву Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про забезпечення позову.

Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: :16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 .

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним реєстраторам прав на нерухоме майно) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером: :16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 га, яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 , в тому числі внаслідок її поділу чи об`єднання з іншими земельними ділянками.

Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер: :16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 га, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованими, самі заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, а саме арешт земельної ділянки, яка на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2 та заборона вчиняти ряд дій, на даному етапі є співмірними із заявленими позивачем вимогами, узгоджуються з предметом позову, та не призведуть до порушення прав відповідача.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, не відповідають вимогам закону та роз`ясненням Верховного Суду України, оскільки жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у позивача не було. Вважає, що обрання виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, яка належить йому на праві власності, є необґрунтованим, оскільки відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, вказане може мати місце тільки у випадках і в порядку, встановлених законом.

Апелянт стверджує, що судом також порушено вимоги статті 152 ЦПК України щодо підсудності, оскільки обидва відповідачі у справі зареєстровані у м. Івано-Франківську, позов є немайновий, тому Яремчанський міський суд не мав процесуальних підстав вирішувати заяву про забезпечення позову.

Із зазначених підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги. Просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду про забезпечення позову скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини 1 статті 150 ЦПК України.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 1,5 га.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.02.2021 вищевказана земельна ділянка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 з 28.01.2021.

Також, згідно з Інформацією, зазначеною у вказаних вище Державному реєстрі, речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, підставою внесення запису про реєстрацію права власності є наказ Головного Управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, серія та номер: №9-2090/15-20-СГ від 17.12.2020.

Законність вказаного наказу є предметом цього спору, позивач вважає його таким, що прийнятий усупереч вимогам законодавства, порушує права територіальної громади на земельну ділянку та підлягає скасуванню.

Позивач Яремчанська міська рада подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_2 має можливість розпорядитись вказаною земельною ділянкою, ініціювати питання щодо зміни цільового призначення та виду її функціонального використання, що в подальшому призведене до необхідності скасування відповідних рішень органів виконавчої влади шляхом звернення до суду із новим позовом.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у позивача не було, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач оспорює наказ, на підставі якого спірну земельну ділянку передано ОСОБА_2 , який, будучи її власником під час вирішення судом спору має можливість розпорядитися земельною ділянкою, чи вчинити інші дії щодо земельної ділянки, що в свою чергу ускладнить виконання судового рішення на випадок позитивного вирішення спору.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, про те, що обрання виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку, яка належить апелянту на праві власності, є необґрунтованим, оскільки відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, колегія суддів також відхиляє, адже у даному випадку відповідач власник земельної ділянки тимчасово обмежений в здійсненні права власності у випадку і в порядку, встановленому законом, до вирішення спору судом.

Що стосується доводів, викладених в апеляційній скарзі, про те, що судом порушено вимоги статті 152 ЦПК України щодо підсудності, оскільки судом відкрито провадження у справі, то колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позов у цій справі виник із приводу правомірності набуття у власність нерухомого майна земельної ділянки, а тому, в силу вимог частини 1 статті 30 ЦПК України, вказаний позов пред`явлений за місцезнаходженням нерухомого майна, тобто із дотриманням правил підсудності.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення правил підсудності не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви Яремчанської міської ради про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції у оскарженій ухвалі суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

З огляду на викладене та з урахуванням положень статті 375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 13 травня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 30 серпня 2021 року