КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/8101/19 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року у справі за позовом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про відшкодування збитків завданих державному бюджету,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що протиправна бездіяльність відповідачів в рамках виконавчого провадження призвело до відшкодування ДП «Укрспирт» збитків за рахунок Державного бюджету, внаслідок чого було завдано збитків Державному бюджету України.

На підставі викладеного в позові, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 13 585,22 грн. в порядку регресу, а також судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 копійок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київької області від 27 квітня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не було доведено завдання шкоди відповідачами, хоча саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

З матеріалів справи вбачається і позивач це визнає, що Державою бюджет України спочатку отримав стягнуті ОСОБА_1 кошти, в якості виконавчого збору, потім повернув їх як безпідставно стягнуті за рішенням суду і тепер позивач незаконно намагається стягнути з відповідачів ще раз виконавчий збір, який був спочатку стягнутий, а потім повернутий.

Так, в рамках виконання виконавчого провадження, яке було у ОСОБА_1 на виконанні, нею 15.09.2015 року був стягнутий з боржника виконавчий збір у розмірі 13585,55 грн. та перерахований, відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» до Державного бюджету України 22 вересня 2015 року

Підстав для не стягнення цього виконавчого збору на 22.09.2015 року у ОСОБА_1 не було, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була чинною та ніким не оскарженою.

Лише 26.01.2016 року боржник, не погодився зі стягненням з нього виконавчого збору та звернувся до суду зі скаргою на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, тобто після звільнення ОСОБА_1 , яка звільнилась 12.01.2016 року.

Ухвалою Господарського суду м.Києва №911/5288/14 від 07.04.2016 року скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 28.08.2015 ВП № 47587978 про стягнення з Державного підприємства «Укрспирт» 13 585 грн. 55 коп. виконавчого збору. Визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо стягнення з Державного підприємства «Укрспирт» виконавчого збору відповідно до розпорядження від 22.09.2015 року № 46980218/6.

Як вбачається з ухвали суду - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи у судове засідання 07.04.2016 року не з`явились, письмові пояснення до суду не надали, про причини не явки не повідомили. Тобто позивач був відповідачем у зазначеній справі та жодним чином не надав суду свої заперечення щодо оскаржуваної постанови. Більш того, вказану ухвалу суду позивач навіть не оскаржив, тому ОСОБА_1 вважає, що позивач був згоден з судовим рішенням.

На момент розгляду справи у Господарському суді м. ОСОБА_1 вже не працювала, також вона не була залучена судом як учасник справи, тому відповідно не могла оскаржити судове рішення.

Після скасування Господарським судом м.Києва постанови про стягнення з Державного підприємства «Укрспирт» 13 585 грн. 55 коп. виконавчого збору, позивач не повернув боржнику виконавчий збір, хоча відповідні звернення ДП «Укрспирт до позивача були.

Саме такі дії ГТУЮ у Київській області змусили боржника звернутись до суду з позовом, який рішенням Господарського суду м.Києва №910/2047/17 від 27.04.2017 був задоволений та стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» грошові кошти в розмірі 13 585 грн. 55 коп.

У всіх вищезазначених рішеннях суду жодним чином не згадується ОСОБА_1 , тобто у позивача відсутній будь-який доказ, що підтверджує, що якась дія чи бездіяльність ОСОБА_1 призвела до завдання Державному бюджету України збитків.

Судом першої інстанції безпідставно взяті до уваги лише висновки службового розслідування, які були виготовлені самим позивачем.

Суд першої інстанції не зазначив, яка саме дія або бездіяльність ОСОБА_1 призвела до завдання збитків Державному бюджету України.

Так дійсно, позивачем було проведено службове розслідування і відповідно до висновку від 24.04.2019 року було встановлено неналежне виконання своїх обов`язків ОСОБА_3 , що призвело до завдання шкоди Державному бюджету України в розмірі 13585,22 грн.

Тобто позивачем було чітко визначено, хто саме завдав шкоду Державному бюджету України. ОСОБА_1 навіть не залучали до проведення службового розслідування, вона не надавала свої пояснення. Тобто вона фактично була позбавлена можливості захистити свої права під час службового розслідування.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 містить аналогічні доводи. На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Глухенький О.А., підтримали апеляційну скаргу. Представник позивача ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судовою розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом від 29.03.2007 № 233/к ОСОБА_3 було призначено на посаду головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до наказу від 26.05.2017 № 750/4 ОСОБА_3 призначено на посаду заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно з наказом від 28.04.2016 № 1053/3 ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника головного територіального управління з питань державної виконавчої служби-начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 26.07.2017 № 2979/к ОСОБА_2 звільнено з посади заступника начальника головного територіального управління з питань державної виконавчої служби-начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 26.09.2011 № 770/20 ОСОБА_1 головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області перевести на посаду головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Відповідно до наказу від 11.01.2016 № 15/3 ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

У відділі державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області на виконанні перебувало виконавче провадження № 47587978 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/5288/14 про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клює Сервіс Менежмент» 63 842 грн. штрафу, 43 355,34 грн. пені, 7 681,53 грн. інфляційних, 5 614,64 грн. 3 % річних та 15 181,97 грн. витрат по сплаті судового збору.

Головним державним виконавцем Броварського ВДВС ОСОБА_3. постановою від 19.05.2015 було відкрито виконавче провадження № 47587978 щодо виконання судового наказу, а також прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Докази направлення згаданої постанови про відкриття виконавчого провадження №47587978 щодо виконання судового наказу відсутні.

Постановою від 02.06.2015 ОСОБА_3 накладено арешт на кошти боржника.

У подальшому головним державним виконавцем Броварського ВДВС ОСОБА_3. на виконання постанови начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області виконавчі провадження, відкриті відносно ДП «Укрспирт», 11.06.2015 були передані до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою від 28.07.2015 головним державним виконавцем ВПВР Головного управління Гопцієм P.O. ВП № 47587978 було прийнято до свого провадження.

Цього ж дня, головним державним ВПРВ Головного управління ОСОБА_1. було прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження № 47587978 до зведеного виконавчого провадження.

27.08.2015 року ДП «Укрспирт» отримало постанову про відкриття виконавчого провадження № 47587978 щодо виконання судового наказу.

28.08.2015 року ОСОБА_1 було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 13 585,55 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 116,82 грн.

Також 28.08.2015 на адресу Головного управління надійшла заява ДП "Укрспирт" про відкладений на семиденний термін виконавчих дій та передачу ТОВ "Клює Сервіс Менежмент" арештованих коштів в рахунок погашення заборгованості шляхом списання коштів з рахунку, зарахуванням їх на депозитний рахунок Головного територіального управління юстиції у Київській області з подальшим перерахуванням стягувачу, без утримання виконавчого збору, яка мотивована тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 року останні отримали лише 27.08.2015. Проте, про результати розгляду заяви ДП «Укрспирт» повідомлено не було, дії з передачі стягувачеві коштів державним виконавцем не були вчинені.

Згідно з виписки станом на 27.08.2015 (отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження) на рахунку ДП «Укрспирт» № НОМЕР_1 в філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» перебували кошти в сумі 8 620 090 грн. 46 копійок.

Платіжним дорученням від 14.09.2015 року № 45601420/6 з рахунку, визначеного ДП «Укрспирт», було проведено списання коштів у розмірі 4 361 433,87 грн. на рахунок з обліку депозитних сум ВПВР Головного управління.

06.10.2015 року виконавче провадження № 47587978 було закінчено фактичним виконанням рішення суду згідно з платіжним дорученням від 22.09.2015 № 326.

14.09.2015 року ДП «Укрспирт» звернулося до Господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність Броварського ВДВС та Управління державної виконавчої служби Головного управління, обгрунтовуючи її тим, що державним виконавцем не направлено ДП «Укрспирт» постанову ВП № 47587978 від 19.05.2015 року про відкриття виконавчого провадження, незаконно не винесено постанову про відкладення виконавчих дій та незаконно не вчинено дії з передачі арештованих коштів стягувачу в самостійному порядку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2015 було призначено розгляд скарги на 08.10.2015 з викликом уповноважених представників в судове засідання.

Проте, не зважаючи на викладене, Головним державним виконавцем ВПВР Головного управління ОСОБА_1. за результатами виконавчих дій було видано розпорядження від 22.09.2015 № 46980218/6, що було затверджено начальником ВПВР Головного управління ОСОБА_2., про розподіл стягнутих грошових коштів, зокрема, щодо перерахування до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві коштів виконавчого збору у розмірі 13 585,55 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2015 року у справі № 911/5288/14 скаргу ДП «Укрспирт» було задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області щодо не направлення рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2015 ВП № 47587978, визнано незаконною бездіяльність відділу Управління державної виконавчої служби ГТУ у Київській області щодо не відкладення провадження виконавчих дій по виконавчому провадженню № 47587978, визнано незаконною бездіяльність Управління державної виконавчої служби ГТУ у Київській області щодо не вчинення дій з передачі стягувачеві арештованих коштів ДП «Укрспирт» в рахунок самостійного повного погашення заборгованості за виконавчим документом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.04.2016 року у справі № 911/5288/14 за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 25.01.2016 № 4-2/68 на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області було скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області від 28.08.2015 року ВП № 47587978 про стягнення з Державного підприємства «Укрспирт» 13 585,55 грн. виконавчого збору, визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо стягнення з Державного підприємства «Укрспирт» виконавчого збору відповідно до розпорядження від 22.09.2015 № 46980218/6.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 у справі № 910/2047/17 за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Головного територіального управління в Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення 13 585,55 гривень позов було задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 13 585,55 грн. на користь ДП «Укрспирт» в рахунок відшкодування шкоди.

Відповідно до платіжного доручення від 13.12.2017 року № 2301 Державною казначейською службою України з Державного бюджету України на рахунок Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» було виплачена сума 13 585,55 грн. (призначення платежу: відшкодування шкоди).

Комісією з питань проведення службового розслідування був підготовлений висновок про результати службового розслідування по факту завдання збитків Державному бюджету України в розмірі 13 585,55 грн. від 24.04.2019 року, яким було встановлено порушення ОСОБА_3 вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення), Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 та Інструкції з організації примусового виконання рішень в рамках ВП № 47587978.

Порушення вимог законодавства полягало у протиправній бездіяльності, що виявилося в не направлені боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3 було виявлено обставини, що вказують на порушення ОСОБА_1 вимог статей 35, 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення). Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, що вбачається у не відкладенні дій по ВП № 47587978 та не вчинення дій з передачі стягувачеві арештованих коштів ДП «Укрспирт» в рахунок самостійного повного погашення заборгованості за виконавчим документом.

Разом із цим, під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області до 31.07.2017, всупереч ст.ст. 83-86 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення) належним чином не здійснювала контроль за рішеннями та діями державних виконавців при здійсненні ВП № 47587978.

Проте, Комісія з питань проведення службового розслідування з огляду на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час службового розслідування були вже звільнені із займаних посад, не мала можливості провести службового розслідування відносно цих осіб.

Наказом в.о. начальника ГТУЮ у Київській області № 720/4 від 24.05.2019 було затверджено, що: заступником начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3. під час перебування його на посаді головного державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, чинного на момент вчинення порушення) та Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723 внаслідок чого ОСОБА_3 неналежно виконувались посадові обов`язки; внаслідок зазначеного ОСОБА_3 було завдано шкоду Державному бюджету України в розмірі 13 585,22 грн.

Обставини, встановлені у висновку від 24.04.2019 про результати службового розслідування по факту завдання збитків Державному бюджету України в розмірі 13 585,55 грн. заступником начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3., встановлені також судами і в ухвалі Господарського суду Київської області від 05.11.2015 у справі № 911/5288/14, ухвалі Господарського суду Київської області від 07.04.2016 у справі №911/5288/14 та у рішенні Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 у справі № 910/2047/17.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх посадових обов`язків та винної протиправної бездіяльності відповідачів, Державному бюджету України було завдано майнову шкоду у розмірі 13 585,22 грн., яка підлягає відшкодуванню відповідачами.

Проте із такими висновками суду не можна погодитись з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, зокрема, фізичних осіб.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частин другої, третьої статті 11 Закону України від 24 березня 1998 р. у № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обов`язків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави

Статтю 1191 ЦК України, яка передбачає право зворотної вимоги до винної особи, доповнено четвертою частиною Законом України від 08 липня 2010 р. № 2457-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Бюджетного кодексу України» (далі Закон № 2457-VI), що набрав чинності 01 січня 2011 року.

Відповідно до цієї норми права держава, відшкодувавши шкоду, отримує право зворотної вимоги (регресу) до особи, винної за завдану шкоду.

Відповідно до статті 3 Закону «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (Закон № 4901-VI) виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державу політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону Закон № 4901-VI кошти, виплачені за рішенням суду про стягнення коштів згідно з цим Законом, вважаються збитками державного бюджету. Посадова, службова особа державного органу, державного підприємства бо юридичної особи, дії якої призвели до збитків державного бюджету, несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

З врахуванням наведених вище норм права, до предмета доказування в даній справі входило: наявність шкоди; протиправність поведінки заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Суд першої інстанції погодився із позивачем в тому, що державі була завдана шкода у розмірі 13585 грн. Разом із тим, суд першої інстанції у своєму рішенні не дав своєї оцінки доводам ОСОБА_1 про те, що шкоди державі завдано не було.

Збитки є матеріальною шкодою, яка характеризується зовнішніми (фізичними) та внутрішніми (якісними) змінами майнової бази конкретного суб`єкта. Тому збитки - це завжди вартісний (грошовий) вираз майнової шкоди, завданої протиправними діями (бездіяльністью) одного учасника таких відносин іншому.

Відповідно до п.11, 13 статі 2 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти (кошти бюджету) - належні відповідно до законодавства надходження бюджету та витрати бюджету; видатки бюджету - кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом. До видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом, розпорядженням від 22.09.2015 року № 47587978/6 відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області перераховані до Головного управління державної казначейської служби України у м.Києві кошти виконавчого збору в сумі 13585,55 грн. Тобто вказані кошти надійшли до Державного бюджету України на рахунок 0008, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету 2070000 «Виконавчий збір».

Разом із тим, судовими рішеннями у справах №910/2047/17, №911/5288/14 було встановлено, що виконавчий збір з ДП «Укрспирт» було стягнуто незаконно, внаслідок бездіяльності ВДВС Броварського МРУЮ у Київській області щодо надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин, у розпорядників бюджетними коштами виник обов`язок повернути ДП «Укрспирт» безпідставно зараховані до Державного бюджету кошти.

Законодавством передбачений порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державних та місцевих бюджетів.

Так відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182 (далі- Порядок), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У разі потреби в поверненні помилково або надміру зарахованих коштів готівкою фізичним особам, які не мають рахунків у банках (більше ніж одному одержувачу), органом, що контролює справляння надходжень бюджету, в доповнення до подання до відповідного органу Казначейства подається реєстр одержувачів коштів, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові одержувача, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума, що підлягає поверненню, у двох примірниках.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

Тобто, керуючись наведеним Порядком, Головне територіальне управління юстиції у м.Києві мало подати до органу Казначейства подання про повернення коштів разом із заявою та оригіналом або копією документів на переказ, після чого Державна казначейська служба мала перерахувати ці кошти до Головного територіального управління юстиції в м.Києві, і останнє мало повернути їх ДП «Укрспірт». Однак ці дії ГТУЮ у м.Києві не вчинило, внаслідок чого не відбулось досудове врегулювання спору і ДП «Укрспирт» звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка була завдана йому неправомірним списанням з його рахунку виконавчого збору.

Як встановлено рішенням суду (справа №910/2047/17) ДП «Укрспирт» зверталось до Головного територіального управляння юстиції у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби у м.Києві із вимогою повернути безпідставно стягнутий виконавчий збір у розмірі 13585,988 грн., однак кошти не були повернуті, що змусило ДП «Укрспирт» звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав оцінки тим обставинам, що виплатою на користь ДП «Укрспирт» 13585,55 грн. Державному бюджету України не було завдано збитків, в розумінні статті 22 ЦК України та ст.6 Закону № 4901-VI, оскільки ці кошти були зараховані до Державного бюджету безпідставно, а том виниклі правовідносини не регулюються нормами Закону № 4901-VI, якими позивач обґрунтовував свій позов.

З врахуванням того, що матеріалами справи не доводиться завдання збитків державному бюджету, колегія суддів вважає, що відсутній один із елементів цивільно-правової відповідальності як наявність шкоди. За таких обставин не підлягають встановленню інші елементи цивільної відповідальності, як то неправомірність дій відповідачів, наявність причино-наслідкового зв`язку між діями і наслідками, вина відповідачів.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржували рішення суду лише в частині задоволених позовних вимог до них.

Разом із тим, позовні вимоги були заявлені про стягнення шкоди солідарно з трьох відповідачів. Позивач доводив, що шкода була державі була завдана внаслідок спільних дій (бездіяльності) відповідачів. Конкретні дії (бездіяльність) кожного із відповідачів позивачем зазначались в позовній заяві. Однак доведення такого елемента цивільно-правової відповідальності як наявність шкоди є однаковим для усіх відповідачів, ці обставини встановлювались судом на підставі одних і тих самих доказів. Встановивши, що шкода державі не була завдана взагалі, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню у повному обсязі. Залишення без змін рішення суду в частині стягнення шкоди з ОСОБА_3 не буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, таких як справедливість та розумність, а також буде суперечити позовним вимогам, оскільки вони заявлялись саме про солідарне відшкодування шкоди усіма відповідачами.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційних скаргах, таким чином апеляційні скарги слід задовольнити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2021 року у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про відшкодування збитків завданих державному бюджету відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: