Номер провадження: 22-ц/813/6221/21
Номер справи місцевого суду: 2-5469/11
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-5469/11

Номер провадження: 22-ц/813/6221/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- заінтересовані особи 1) Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, 2) Одеська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська міська рада, про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином, за апеляційною скаргою адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, постановлену у складі судді Шевчук Ю.В. 07 жовтня 2020 року, про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої злочином, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в розмірі - 300 000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі - 1 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 18.04.2010 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 , плеснувши гарячою рідиною йому в обличчя та тулуб, чим завдала тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості у вигляді термічних опіків обличчя, грудної клітини, правого передпліччя, правого стегна, лівого колінного суглоба - першого ступеню, лівої кисті, лівого передпліччя третього ступеня.

За даним фактом порушено кримінальну справу. 11.04.2011 року Київським районним судом винесено постанову, якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності та до неї застосовано примусові заходи медичного характеру.

Даними діями позивачу була спричинена моральна шкода у розмірі - 300 000 грн. та матеріальна шкода у розмірі 1 грн. (Т. 1, а. с. 1 - 3).

2.2 Короткий зміст судових рішень у справі

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 серпня 2012 року задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі - 300 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі - 1 гривні. (Т. 1, а. с. 49 - 50).

2.3 Короткий зміст заяви про заміну сторони правонаступником

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою, в якій просить замінити боржника у виконавчому провадженні №37123569, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5469/11 від 03.10.2012 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, з - померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на - Одеську міську раду.

ОСОБА_4 обґрунтовує свою заяву тим, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 03.10.2012 року було видано виконавчий лист №2-5469/11 про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 300 001,00 грн., на виконання якого Київським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління було розпочато виконавче провадження (Виконавче провадження №37123569).

07.04.2017 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Манзенюк Р.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2017 року у справі №495/2999/17 постанову про закінчення виконавчого провадження скасовано.

Так як боржник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, то виникла необхідність у заміні боржника на її спадкоємця, з метою виконання рішення суду. Станом на 01.07.2017 року у спадщину на майно ОСОБА_2 ніхто не вступив. У зв`язку з чим у територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради, відповідно до ст. 1277 ЦК України, виникло право на спадщину померлої (Т. 1, а. с. 120 - 121).

2.4 Позиція сторін в суді першої інстанції

Одеська міська рада у запереченнях на заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні зазначає, що задоволення заяви ОСОБА_1 є недоцільним, оскільки на адресу Одеської міської ради не надходило жодних відомостей стосовно громадянки ОСОБА_2 та відповідно спадщина, яка залишилась після її смерті не була визнана відумерлою. Отже, спадкове майно не перейшло у власність територіальної громади (Т. 1, а. с. 132 - 133).

2.5 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 жовтня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Одеська міська рада, про заміну сторони виконавчого провадження.

Здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні №37123569, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5469/11 від 03.10.2012 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, з - померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на - Одеську міську раду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення суд на час розгляду заяви не виконане. Спадкоємці після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за законом та за заповітом відсутні. Відумерла спадщина, у вигляді 1/3 частки квартири, що належала померлій за життя, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а саме - до Одеської міської ради (Т. 1, а. с. 198 - 201).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Логовський Віталій Віталійович, діючий від імені ОСОБА_3 ,як особи, яка не приймала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, обов`язки та інтереси, просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.10.2020 року. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржену ухвалу постановлено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) помилковим є висновок суду щодо правонаступництва Одеської міської ради; 2) відповідно до договору дарування від 20.06.2017, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Єлькіною М.О. та зареєстрований в реєстрі за № 682, ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 квартиру за адресою - АДРЕСА_2 ; 3) сам по собі стягувач не наділений правом на звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником (Т. 2, а. с. 1 - 8).

2.8 Рух справи в суді апеляційної інстанції

21.01.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею-доповідачем було обрано ОСОБА_6 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.02.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі. Справа була призначена до розгляду та перебувала у провадженні суду (Т. 2, а. с. 35).

Згідно Рішення Вищої ради правосуддя від 20.07.2021 року №1612/0/15-21 суддю ОСОБА_6 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у відставку.

На підставі цього та керуючись Положенням про АСДС, було здійснено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 року визначено склад колегії суддів - головуючий суддя Заїкін А.П., судді - Колесніков Г.Я., Сєвєрова Є.С..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.08.2021 року дану цивільну справу було прийнято до провадження судді-доповідача Заїкіна А.П. та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи у приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 49).

У судовому засіданні адвокат Логовський Віталій Віталійович, діючий від імені ОСОБА_3 , апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2012 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі - 300 000,00 грн. та матеріальну шкоду у розмірі - 1,00 грн..

На виконання зазначеного вище заочного рішення суду, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 03.10.2012 року був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП №37123569.

Згідно Актового запису про смерть №936 від 24.01.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, громадянка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт підтверджується також Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №936.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.01.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, ОСОБА_2 за життя належала 1/3 частина квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення від Третьої Одеської державної нотаріальної контори, 18.07.2014 року до Третьої Одеської державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_7 про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, згідно повідомлення від Третьої Одеської державної нотаріальної контори, 26.07.2014 року до Третьої Одеської державної нотаріальної контори надійшла заява від ОСОБА_8 про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтво на право на спадщину на спадкове майно після померлої ОСОБА_2 не видавалось, заповіт не посвідчувався, спадковий договір не укладався.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.03.2019 року позовні вимоги Одеської міської прокуратури №1 в інтересах держави, в особі Одеської місцевої ради, до ОСОБА_3 , третя особа Третя Одеська державна нотаріальна контора, про визнання квартири відумерлою спадщиною та її витребування у власність територіальної громади залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.12.2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.03.2019 року було залишено без змін.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 26.01.2021 року у справі № 947/9564/20 відмовлено у задоволені позовної заяви Одеської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до Державного реєстратора Одеського міського управління юстиції (на теперішній час реєстратор Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради) Тулуби Ольги Олександрівни, ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Димерлій О.М., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Харитонова Тетяна Євгенівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Єлькіна Марина Олексіївна, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису в реєстрі, застосування наслідків недійсного правочину, визнання квартири відумерлою спадщиною та витребування у класність територіальної громади квартири.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

На думку суду, приписи ст. 442 ЦПК України прямо не вказують правило поведінки, а саме - замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні, або за інших обставин.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для заміни боржника у виконавчому провадженні №37123569, відкритого на підставі виконавчого листа №2-5469/11 від 03.10.2012 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на Одеську міську раду.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття/відхилення аргументів відзиву на апеляційну скаргу

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Згідно частин 2, 3, 4, 5 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1268 ЦК України здійснення права на спадкування реалізується особою шляхом прийняття спадщини.

Вищенаведеними нормами Закону встановлено, що спадкоємець успадковує обов`язок відшкодувати майнову та моральну шкоду, яка була завдана спадкоємцем у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ним у спадщину.

Як вбачається із матеріалів справи, на день розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження відсутні докази про фактичне прийняття спадщини в порядку ст. 1268 ЦК України, відсутні відомості про отримання спадкоємцем - Одеською міською радою свідоцтва про право на спадщину. Квартира на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження належить апелянту.

Вирішення судом питання про визначення правонаступника сторони у виконавчому провадженні здійснюється, зокрема, на підставі надання до суду договору про заміну кредитора або боржника в цивільно-правовому зобов`язанні, свідоцтва про право на спадщину, документа про реорганізацію юридичної особи тощо.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 не довів фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, так як заявником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального правонаступництва Одеською міською радою після смерті ОСОБА_2 , що є процесуальним обов`язком заявника (ст. ст. 12, 81 ЦПК України), у тому числі наявність свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження за вищевикладеного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 55, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Логовського Віталія Віталійовича, діючого від імені ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 жовтня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: А. П. Заїкін

О. В. Князюк

С. О. Погорєлова