Справа № 469/1476/18
2/469/87/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.,
учасники справи:
представник позивача - ОСОБА_1 ,
відповідач 1 - ОСОБА_2 ,
відповідач 2 - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Коблівський сількомунгосп Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
в с т а н о в и в :
Позивач 14 листопада 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ним відповідно до вимог ст.24 Житлового кодексу України надаються послуги з водопостачання, водовідведення, вивозу побутових відходів, інші комунальні послуги; відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 47 кв.м. та у якій зареєстровані її син ОСОБА_4 , який фактично в ній не проживає, та чоловік ОСОБА_3 (фактично проживають відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ).
Відповідачі договір з позивачем на отримання комунальних послуг не укладали, але постійно користувались послугами позивача з водопостачання, водовідведення, вивозу твердих побутових відходів та утримання прибудинкової території, проте несвоєчасно сплачували встановлену плату за користування комунальними послугами, внаслідок чого станом на 01 червня 2018 року за даними особового рахунку № НОМЕР_1 у відповідачів виникла заборгованість по сплаті комунальних послуг у сумі 1515,76 грн., у тому числі за вивіз ТПВ за 2006 рік - 19,25 грн., за 2008-2009 роки 44,56 грн., 2012 рік 9,42 грн., 2014-2018 року 71,06 грн.; за утримання прибудинкової території за 2002-2011 роки - 1338,10 грн.; за водопостачання за 2002 рік 20,07 грн.; водовідведення за 2002 рік 20,07 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь.
04 січня 2019 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 20 січня 2019 року задоволено клопотання відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
24 січня 2019 року відповідачі надали суду відзив на позовну заяву, в якому заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на пропущення позивачем строку звернення до суду та на те, що з 04 листопада 2008 року вони вступили в асоціацію об`єднань співвласників багатоквартирних будинків Надія-2009 та з цього моменту усі розрахунки за послуги з обслуговування прибудинкової території сплачуються ними на розрахунковий рахунок ОМСББ. Тому відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі; відповідачі позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач 1 є власником квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 47 кв.м., у якій зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_3 ; син відповідачів ОСОБА_4 зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає з 2001 року, що підтверджено Коблівської сільської ради від 10 вересня 2018 року (а.с.10).
Відповідно до виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 відповідача 1 заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг станом на 01.06.2018 року складається з плати за утримання прибудинкової території за 2002-2011 року 1338,10 грн., вивіз ТВП за 2006 рік 19,25 грн., 2008-2009 роки - 44,56 грн., 2012 рік 9,42 грн. (за рахунок переплати за 2010 рік 0,1 коп., та 2011 рік 3,12 грн.) за 2014-2018 роки 71,06 грн.; вода за 2002 рік 20,06 грн., водовідведення за 2002 рік 20,07 грн., загальна заборгованість за комунальними послугами 1515,76 грн. (а.с.13-21).
Розмір тарифів на комунальні послуги підтверджений копіями рішень Коблівської сільської ради від 25 травня 2005 року за №8 (а.с.23-25), від 29 серпня 2007 року за №2 (а.с.26-28), 24 лютого 2009 року №11 (а.с.29-32), від 10 квітня 2012 року №32 (а.с.33) та сторонами не оспорюється.
25 червня 2018 року відповідачу 2 направлено повідомлення про необхідність сплати за житлово-комунальні послуги (а.с.11-12).
Протоколом №1 від 04 листопада 2008 року створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків Надія-2009 та затверджено Статут об`єднання, до складу якого увійшли відповідачі (а.с.68-86).
Згідно з довідкою ОСББ, квартплата за місцем проживання відповідача 1 вносилась регулярно з 2012 року по теперішній час (а.с.87), що також підтверджено копією наданої відповідачем 1 розрахункової книжки по оплаті за водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів за 2014-2018 роки (а.с.51-67), з якої вбачається, що відповідачем 1 щомісячно, починаючи з 2014 року, вносилася плата за надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, який є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), а ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV (у редакції, що діяла на момент виникнення заборгованості), споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Перелік житлово-комунальних послуг встановлений статтею 13 вказаного Закону; до них, зокрема, відносяться централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.
Відповідно до ч.2 ст.32 вказаного Закону розмір оплати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показників приладів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Аналізуючи надані сторонами докази, суд встановив, що відповідачі згідно з наданими квитанціями щомісячно сплачували комунальні послуги до ОСББ Надія-2009, у тому числі за вивезення сміття; станом на 01 червня 2018 року заборгованість за вивіз ТПВ складала 55.14 грн.
Разом з тим, з 01 червня 2018 року до моменту подання позову 14 листопада 2018 року вказана заборгованість сплачена відповідачами, що позивачем не спростовано та підтверджено копією абонентської книжки, а тому вимоги про сплату заборгованості за вивіз ТПВ за 2015-2018 роки є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Посилання позивача на наявність заборгованості за іншими видами платежів підтверджені витягом з особового рахунку відповідача ОСОБА_6 та відсутність цієї заборгованості відповідачами не доведена.
Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 1 статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частиною першою статті 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги № 1875-IV (у редакції, що діяла на момент виникнення заборгованості) передбачалось, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи характер правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає, що позивач знав про порушення свого права з моменту цього порушення, тобто з моменту невиконання відповідачами свого обов"язку щодо сплати щомісячного платежу.
Отже, за вимогами про стягнення плати за утримання прибудинкової території за 2002-2011 року строк позовної давності сплинув у 2014 році, про стягнення плати за вивіз ТПВ за 2006 рік у 2009 році, про стягнення плати за вивіз ТПВ за 2008-2009 роки - у 2912 році, про стягнення плати за вивіз ТПВ за 2012 рік у 2015 році, за частиною вимог про стягнення плати за вивіз ТПВ за 2014-жовтень 2015 року до подання позовної заяви у листопаді 2018 року; про стягнення плати за воду за 2002 рік у 2005 році, за водовідведення за 2002 рік у 2005 році.
З позовною заявою позивач звернувся до суду 14 листопада 2018 року, тобто після спливу строку позовної давності, а вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 2002 року по жовтень 2015 року задоволенню не підлягають у зв`язку з закінченням строку позовної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 20 серпня 2021 року.
Суддя: