Справа № 163/919/21
Провадження № 2/163/232/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.,

з участю секретаря Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання в порядку набувальної давності права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про визнання ОСОБА_1 власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що вказаний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями належав ОСОБА_3 . Будинок розташований на земельній ділянці, яка була передана у приватну власність ОСОБА_3 рішенням Гущанської сільської ради від 27 грудня 1996 року № 8/1. За спільною домовленістю між позивачем та ОСОБА_3 позивач мала проживати у цьому будинку, доглядати домогосподарство, оскільки власного житла не мала, а сама ОСОБА_3 переїздила на постійне місце проживання до своєї сестри ОСОБА_2 в Старовижівський район Волинської області. У 2004 році позивач разом із сім`єю вселились у дане житло, де й проживають по сьогоднішній день. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, на день смерті проживала разом із сестрою ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 на спірне домогосподарство не претендує і для оформлення цієї спадщини в нотаріальну контору не зверталась. Тому з огляду на відкрите, добросовісне, безперервне володіння та користування цим майном понад 10 років вважає наявними підстави для визнання за позивачем права власності на будинок з господарськими спорудами за набувальною давністю.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

У позовній заяві представник позивача просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 поштовим зв`язком надіслала заяву про повне визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин суд провів судове засідання в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженням викладених у позові фактичних обставин справи встановлено їх відповідність наявним у справі письмовим доказам.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років …, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Витягами з погосподарських книг № 1 за 1996-2000 роки та № 1 за 2001-2005 роки Гущанського старостинського округу Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області стверджено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Гущанської сільської ради від 27 грудня 1996 року № 8/1 ОСОБА_3 було передано у власність дві земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 за та для ведення підсобного господарства площею 0,19 га.

Згідно із довідкою Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22 лютого 2021 року № 103 ОСОБА_3 14 грудня 2000 року була знята з реєстрації по АДРЕСА_1 у зв`язку із вибуттям в село Стара Гута Старовижівського району Волинської області.

Із довідки Старовижівської селищної ради Старовижівського району Волинської області від 26 березня 2021 року № 147 встановлено, що на території Старогутівської сільської ради в АДРЕСА_2 була зареєстрована і проживала з 26 січня 2001 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із своєю сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка і на даний час проживає за цієї адресою.

Ступінь родинних зв`язків між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як рідними сестрами доводиться архівною довідкою Державного архіву Волинської області від 21 квітня 2021 № 139/01.28 та копією запису акта про шлюб № 10 від 24 серпня 1958 року.

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стара Гута Старовижівського району Волинської області підтверджується актовим записом про смерть № 2 від 09 лютого 2004 року, складеним виконавчим комітетом Старогутівської сільської ради Старовижівського району Волинської області.

Із наданої Старовижівською державною нотаріальною конторою на запит суду Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17 травня 2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась.

Довідкою Рівненської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22 лютого 2021 року № 104 стверджено, що позивач ОСОБА_1 разом із сім`єю зареєстрована по АДРЕСА_3 , а фактично з червня 2004 року по теперішній час проживає по АДРЕСА_1 .

Факт постійного проживання позивача за цією адресою з червня 2004 року також підтверджується актом відділу ЦНАП Рівненської сільської ради від 15 лютого 2021 року.

Оплата за електропостачання за вказаною адресою здійснюється членом сім`ї позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копіями відповідних розрахунків та квитанцій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року по справі № 910/17274/17 вказала, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Наявними у справі письмовими доказами підтверджено відповідність фактичних обставин справи усім вищенаведеним критеріям, оскільки у справі достатньо доведено, що позивач, будучи належним суб`єктом, добросовісно, відкрито та безперервно користується і володіє упродовж більше 10 років житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями по АДРЕСА_1 , який є законним об`єктом.

Про добросовісність володіння позивача свідчить те, що це нерухоме майно вона отримала безпосередньо від його фактичного власника, при цьому жодні договірні правовідносини між ними не склалися. Тому, враховуючи обставини, за яких позивач вселилася і користується житловим будинком по даний час, слід дійти висновку, що вчинені фактичним власником дії вона вважала достатніми підставами для подальшого отримання права власності на це майно.

Дослідженими доказами об`єктивно доведене безперервне поводження позивача із майном, яке за своїми ознаками притаманне власнику.

Інших осіб, які претендують на це майно або ж проявляли до нього певний майновий інтересу справі не встановлено.

Враховуючи вищенаведені положення матеріального закону та фактичні обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 в порядку набувальної давності власником нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку, прибудови, двох сараїв, погріба, огорожі, воріт.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, сплаченого нею згідно із квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 9230-0447-2327-6516 від 19 квітня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Ім`я відповідача ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий.

Головуючий : суддя С.А. Шеремета