Провадження №: 2-п/755/77/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.

за участю секретаря - Передрій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

24 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом у сумі 27 955,29 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 18 992,81 доларів США, а всього 46 948,10 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить в еквіваленті 1 224 406,45 грн, та судовий збір у розмірі

18 209,11 грн, а всього 1 242 615,56 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 13 липня 2021 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Клименко К.О. до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про перегляд зазначеного заочного рішення.

Заява обґрунтована тим, що 02 липня 2021 року відповідачем в приміщенні суду було отримано копію рішення у справі 755/11876/17. Жодних повідомлень та судових рішень відповідач від суду не отримувала, жодне поштове відправлення не було вручено відповідачу. Крім того, в період з 21 жовтня 2015 року по 27 червня 2018 року відповідач перебувала на території Ізраїлю. Заочне рішення взагалі не було направлено відповідачу. Отже відповідач з поважних причин не була присутня в судовому засіданні при розгляді даної справи, не знала про існування судового рішення про стягнення з неї грошових коштів. Тому відповідач просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Також у заяві зазначено, що кредитний договір був укладений між сторонами 10 серпня 2008 року на сім років, останній платіж за договором здійснено 27 червня 2012 року, тому позивачем пропущено строк на звернення до суду за захистом своїх прав. Крім того в заяві зазначено про безпідставність нарахування позивачем відсотків після спливу строку дії кредитного договору. Представник відповідача вважає, що у позивача станом на дату подання позову були відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у зазначеному в позові розмірі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19 серпня 2021 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року, прийнято дану заяву до розгляду та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Клименко К.О. заяву про перегляд заочного рішення підтримала, просила суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві та надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у заяві про перегляд заочного рішення.

Представник АТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань до суду не подав.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (ч.1 ст.287 ЦПК України)

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, § 33).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не була повідомлена про розгляд справи в суді, оскільки відомості про отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та долученими документами в матеріалах справи відсутні, направлені документи повернулися з поштового відділення без вручення (а.с.37), направлені судом на адресу відповідача повістки про виклик до суду також повернулась з поштового відділення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.46, 48).

Водночас, з`ясування поважності причин не прибуття в судове засідання та (або) не повідомлення про причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву не може бути безумовною підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Щодо викладених у заяві обставин та доводів про безпідставність нарахування позивачем відсотків після спливу строку дії кредитного договору та відсутності у позивача станом на дату подання позову підстав для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у зазначеному в позові розмірі, то вказані відомості не можуть слугувати підставами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки представник заявника обмежилась лише викладенням власних міркувань щодо відсутності підстав для задоволення позову та переоцінки наявних у справі доказів, які досліджено судом та покладено в основу судового рішення.

Отже відповідач не подала нових доказів, на підставі яких суд встановив би наявність або відсутність обставин (фактів), та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які б були підставою для скасування заочного рішення, а послалась на ті докази, які фактично були предметом дослідження під час розгляду справи.

В той же час, викладені обставини у своїй сукупності не можуть слугувати належними доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки викладені факти являються по суті запереченнями відповідача у справі.

Що стосується доводів заяви про сплив строку позовної давності, слід зазначити, що згідно правового висновку, викладеного Великою палатою Верховного Суду в постанові

від 17 квітня 2018 року в справі №200/11343/14-ц, якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалив у ній заочне рішення, відповідач був вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. Якщо суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї заяви, відповідач міг заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася у суді першої інстанції.

У відповідності до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Оскільки заявником не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, що є обов`язковою умовою для скасування заочного рішення в порядку

ст. 288 ЦПК України, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 258-260, 287, 288, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31 серпня 2021 року.

С у д д я