справа № 278/1243/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Татуйка Є.О. за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Кромберг енд шуберт Україна ЖУ" про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленими та не змінюваними вимогами позивач просить суд ухвалити рішення про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявленого повідомив наступне. Перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем уклав контракт на проходження військової служби. Відповідач звільним позивача з роботи. Таке звільнення позивач вважає протиправним.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і підстав для зміни такого порядку судом не встановлено та сторонами не наведено.

Відповідач заперечує заявлені вимоги та вважає звільнення позивача таким, яке проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку із цим просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову. Крім цього, відповідач вважає позивача таким, який пропустив строк для звернення до суду із даним позовом у зв`язку із чим просив застосувати наслідки пропуску такого строку.

Проаналізував матеріали направлені сторонами, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини.

Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та користується пільгами передбаченими для ветеранів війни, учасників бойових дій (а.с.7-11).

3 квітня 2019 року позивач уклав строковий контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України (а.с.12).

Відповідно до листа позивача відповідач не з`являється на підприємство після звільнення з 8 травня 2019 року за наказом від 2 травня 2019 року на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України для отримання трудової книжки. Усі виплати були з ним здійснені шляхом зарахування коштів на особистий рахунок (а.с.14,42).

Середньоденна заробітна плата позивача станом на день звільнення складала 682,48 гривень (а.с.15).

Позивач був прийнятий на роботу на посаду комплектувальника проводів з 23 квітня 2018 року (а.с.16-17).

4 липня 2019 року відповідач у відповідь на лист позивача від 3 червня 2019 року повідомив, що позивач може бути поновлений на роботі після закінчення військової служби (а.с.36-41).

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Підставами припинення трудового договору є, серед інших, призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частини третьої статті 119 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (ч. 3 ст. 119 КЗпП України).

Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення (ст. 233 КЗпП України).

Проаналізував фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Законодавством, що діяло станом на день звільнення позивача відповідачем передбачалось право на збереження місця роботи, посади і середнього заробітку. Натомість та всупереч зазначеним нормам позивача було звільнено з роботи, тобто, на переконання суду, таке звільнення було протиправним.

Однак, позивач, будучи обізнаним із підставами та строками звільнення ще в липні 2019 року, про що беззаперечно, суд вважає, свідчить переписка сторін, не звернувся до суду із даним позовом в визначений КЗпП строк, а зробив це лише в квітні 2021 року, тобто майже через два роки. Таким чином, суд вважає позивача таким, який пропустив строк для звернення до суду і поважних причин для його відновлення суду не повідомив і будь-якими доказами не підтвердив. Звідси, суд робить висновок, що обґрунтовані та правомірно заявлені вимоги про поновлення на роботі після звільнення проведеного протиправно задоволеними бути не можуть через пропуск строку для зверненням з ними до суду. Інші та похідні позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу також задоволеними бути не можуть через відсутність підстав для задоволення основної вимоги про поновлення на роботі.

Результати вирішення спору та чинне процесуальне законодавство, на переконання суду, не дають підстав для вирішення питання про стягнення судових щодо судового збору за рахунок Державного Бюджету України позивача звільненого від їх сплати в разі відхилення його вимог, оскільки відповідних положень процесуальний закон не містить. Судові витрати відповідача суду не декларувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволення позову.

Повне рішення виготовлене 25 серпня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Татуйко