Справа № 308/2160/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Готри Т.Ю.,Мацунича М.В.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2020 року, головуючий суддя Данко В.Й., за поданням головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грицищука Михайла Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Грицищук М.В. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним поданням, в якому просить винести ухвалу, якою встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених виконавчим документом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2020 року у задоволенні подання головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Грицищука Михайла Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову відповідно до якої встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених виконавчим документом.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Січка В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП № 61285293 з примусового виконання виконавчого листа № 308/2160/17 від 11.02.2020, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 459 000 грн.

Згідно довідки головного державного виконавця Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Секерні Є.М. від 16.07.2021 року за № 54863 станом на 29.06.2021 року залишок заборгованості боржника складає 279 635.01 грн., тобто у період з 19.02.2020 року по 19.08.2021 року (за 18 місяців з моменту відкриття провадження) боржником погашено 179 364.99 грн., відтак щомісячне навантаження графіку погашення заборгованості складає 9 964.72 грн.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на той факт, що боржник звертався до начальника Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою від 29.07.2020 про розстрочення боргу на 36 місяців рівними частинами.

Згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як констатував суд першої інстанції, всупереч імперативних приписів ч. 4 ст. 441 ЦПК України, державний виконавець Грицищук М.П. у судове засідання не з`явився, обов`язок доведення обставин, покладених на нього, не виконав.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Суд вірно проаналізував наведені норми чинного законодавства, та прийшов до правильного висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

В судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в постанові Верховного Суду України від 01.02.2013 року зроблений наступний висновок: поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відтак, суд першої інстанції прийшов до цілком обґрунтованого висновку, що достатніх доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання та доказів, які б свідчили, що останній ухиляється від виконання рішення суду головним державним виконавцем суду не надано.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного виконавця Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 19 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді