Справа № 349/1740/20
Провадження № 22-ц/4808/1167/21
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

03 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 24 травня 2021 року під головуванням судді Сухарник І.І. у м. Калуш у справі за позовом ОСОБА_1 до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24 травня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відшкодування моральної шкоди.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, однак судовий збір не сплатив.

Апелянтом заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку із його незадовільним майновим станом.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, апеляційна скарга залишена без руху з підстав несплати судового збору.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 110, копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянт отримав 17 липня 2021 року, однак по цей час недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги судом було відмовлено, оскільки єдиною підставою для звільнення від сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану (постанова Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20). При цьому, питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 Закону України «Про судовий збір», або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5 Закону України «Про судовий збір», є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в у справі №0940/2276/18, провадження № 11-336апп20).

Заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовував неможливістю сплати судового збору через відсутність коштів, оскільки він не працює, поніс витрати на лікування та поховання батька, його матір інвалід ІІ групи, та через його незадовільний майновий стан, зумовлений об`єктивними сімейними обставинами, а також тим, що судом першої інстанції його звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви.

На підтвердження звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 подав довідку ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 26.05.2021 про те, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків (згідно поданої звітності за формою № 1 ФД) інформація про отримані ОСОБА_1 доходи за період з 01.01.2020 по 31.03.2021 в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків (згідно поданої звітності за формою № 1 ФД) відсутня, а також ОСОБА_1 посилається на наявні в матеріалах справи та подані ним до суду першої інстанції довідки податкової інспекції, які засвідчують відсутність у нього будь-яких доходів з 01.01.2015 по 31.03.2021.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану (розміру реального доходу, прибутку, наявності рухомого/нерухомого майна тощо), що могли б слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, апелянтом не надано.

30.07.2021 ОСОБА_1 подав заяву про витребування матеріалів, згідно якої на підтвердження обставин, викладених в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, просив витребувати з податкової відомості за 2-й квартал 2021 року щодо наявності/відсутності доходів з будь-яких джерел.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення Європейського суду з прав людини «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, рішення Європейського суду з прав людини «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 25 липня 2005 року).

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Отже, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що станом на 03.09.2021 відсутні відомості щодо зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 261,20 грн за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення.

Після залишення судом апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху, останній поза визначеним судом строком для виправлення недоліків скарги, звернувся із заявою про витребування апеляційним судом матеріалів. Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків/джерела виплачених доходів та утриманих податків (згідно поданої звітності за формою № 1 ФД) та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути.

При цьому колегія суддів зазначає, що визнання неподаною та повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 не є позбавленням його права доступу до суду у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню з апеляційної скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч.7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі наведеного та керуючись ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 24 травня 2021 року визнати неподаною та повернути.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський