Дата документу 07.09.2021
Справа № 501/3085/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у цивільній справі наказного провадження за заявою комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Іллічівської міської ради Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Іллічівським міським судом Одеської області 17 липня 2015 року видано судовий наказ, яким відповідні вимоги сторони стягувача були задоволені у повному обсязі.

02 вересня 2021 року від боржника ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява, в якій він заперечувала проти вимог сторони стягувача та просив скасувати судовий наказ, посилаючись на те, що вимоги стягувача не обґрунтовані, що про видачу судового наказу йому стало відомо лише в серпні 2021 року, що вимоги КП «МУЖКГ» безпідставні, в зв`язку з тим, що він не є власником квартири або її частки, крім того, не проживає в квартирі протягом 10 років.

Судом встановлено, що 17 липня 2015 року Ілллічівським міським судом Одеської області видано судовий наказ за заявою комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Іллічівської міської ради Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 11 155,95 грн., а також судового збору в розмірі 121,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.5 ст.170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Згідно із ч.1 ст.126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст.127 встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Як зазначає заявник в своїй заяві, що йому стало відомо про судовий наказ від 17 липня 2015 року лише в серпні 2021 року, однак доказів щодо цих обставин не надає та не звертається до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Отже, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу не відповідає вимогам ч.5 ст.170 ЦПК України.

Суд вважає, що подання заяви, яка не відповідає вимогам процесуального закону, не може бути підставою для поновлення процесуальних строків для її подання, оскільки у такому разі, таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України та причини пропуску строку на звернення, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.126, 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 17 липня 2015 року, виданого Іллічівським міським судом Одеської області за заявою комунального підприємства «Міське управління житлово-комунального господарства» Іллічівської міської ради Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в розмірі 11 155,95 грн., а також судового збору в розмірі 121,80 грн. - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко