Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Бондаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі №490/11299/13 за заявою Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиту електроенергію, та витрат пов`язаних з оплатою судового збору з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ "Миколаївобленерго" звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою, в якій просив видати дублікат судового наказу виданого Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №490/11299/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1118,17 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію та 114,70 грн. судових витрат; поновити строку для пред`явлення вказаного судового наказу.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року дану заяву прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Представник заявника та боржник в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Як вбачається з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, з наступних підстав.

28.10.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ №490/11299/13, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1118,17 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію та 114,70 грн. судових витрат.

Згідно нової редакції Статуту, затвердженого протоколом, річних Загальних зборів акціонерів ПАТ «Миколаївобленерго» від 19.04.2018 № 27, Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі-Товариство) є юридичною особою з новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 (витяг зі Статуту додається).

Для виконання виконавчого листа в примусовому порядку 28.09.2016 року АТ "Миколаївобленерго" звернулось до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 28.10.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №490/11299/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1118,17 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію та 114,70 грн. судових витрат.

04.12.2019 року Товариство звернулось до Центрального ВДВС з запитом про стан виконання виконавчого провадження та 19.05.2020 року отримано відповідь про те, що 18.03.2017 року державним виконавцем Мацюцею О.О. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, який діяв на той час), винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю належного майна боржнику.

Виконавчий лист, виданий 28.10.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №490/11299/13 АТ "Миколаївобленерго" не отримувало, що підтверджується довідкою АТ «Миколаївобленерго» від 12.07.2021 року № 01/22-6594. Центральний ВДВС надати докази отримання виконавчого не має можливості, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначення строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, від 12.04.2012 № 578/5, строки зберігання реєстрів кореспонденції становлять 1 рік.

Положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, в редакції діючий на час розгляду заяви, передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи те, що відомості про місцезнаходження виконавчого листа відсутні, суд приходить до висновку, що його втрачено при пересилці та вбачає підстави для видачі дублікату.

Суд вважає, що вимоги заяви про видачу дубліката виконавчого листа підлягають задоволенню, оскільки виконавчий лист втрачено, рішення не виконано, доводи наведені у заяві про причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Відтак, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що посилання заявника на наявність поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання є обґрунтованими, а заява про поновлення такого строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Керуючись ст.ст.260, 261,433 ЦПК України, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про видачу дубліката судового наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу №490/11299/13-ц від 28.10.2013 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1118,17 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію та 114,70 грн. судових витрат.

Поновити строк пред`явлення судового наказу, виданого 28.10.2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва по справі №490/11299/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» 1118,17 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію та 114,70 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова