КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/7133/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року в Дарницький районний суд міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 березня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини. З моменту народження дитини відповідач не бере участі у її вихованні та утриманні. Відповідач є здоровим та працездатним, працює викладачем у Київському національному університеті культури і мистецтв, має постійний дохід, бере участь у різних творчих проектах, за які отримує кошти, а тому він у змозі сплачувати аліменти в розмірі 5 000 грн., що становить приблизно ј частину статистично визначеної середньої заробітної плати по м. Києву за лютий 2020 (16 447 грн.).

Щодо вимог про стягнення аліментів за минулий час, позивач вказала, що вона ініціювала питання встановлення батьківства відповідача в судовому порядку, але внаслідок тривалої судової процедури відповідне судове рішення було ухвалене лише 16 грудня 2019 року, а до встановлення батьківства з вимогами про стягнення аліментів вона не зверталась.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840, 80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо стягнення аліментів за минулий період, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, починаючи з 20 липня 2020 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 5 000 грн. починаючи з березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначила, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те. що встановлення батьківства в судовому порядку не може підтверджувати вжиття позивачем заходів для стягнення з відповідача аліментів.

Вказала, що невизнання відповідачем факту батьківства, а також те, що з моменту ухвалення Дарницьким районним судом міста Києва рішення від 16 грудня 2019 року у справі №753/7183/18, яким визнано відповідача батьком сина ОСОБА_3 і до цього часу, відповідач жодного разу не спілкувався з сином та не виявив жодних знаків уваги до нього. На думку позивача, такі дії відповідача свідчать про його ухилення від сплати аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 , також оскаржив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в апеляційному порядку. Вапеляційній скарзі просив рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року змінити в частині визначення стягнення розміру аліментів, а саме: визначити розмір аліментів у сумі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.141, ч. 2 ст. 183 СК України, дійшов необґрунтованого висновку про стягнення з нього аліментів у розмірі 5 000 грн., не встановив розмір його доходів, не врахував, що у нього як платника аліментів відсутнє на праві власності рухоме та нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відповідач вказує, що від сплати аліментів не ухиляється та частково визнає позовні вимоги, тому вважає, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року в частині стягнення аліментів з 20 липня 2020 року є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п. 5 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року не містить підпису судді, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення у справі нового рішення.

Розглянувши справу за наявними у ній доказами, дослідивши доводи позовної заяви, відзиви на позов та апеляційну скаргу ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку. що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , а батьком - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серія НОМЕР_1 , актовий запис про народження № 1085 (а.с. 12) та рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року (а.с. 6-9).

З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає з матір`ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 1 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Суду не надано доказів, які б підтверджували, що батько на постійній основі приймає участь в утриманні сина.

Приписами ч. 3 ст. 181 СК України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач за спеціальністю є диригентом оперного та симфонічного оркестру та солістом-вокалістом, працює викладачем у Київському національному університеті культури і мистецтв, бере участь у різних творчих проектах та міжнародних музичних конкурсах, що підтверджується доказами, які є в справі.

Відповідач офіційно працює в Київському національному університеті культури і мистецтв.

Доказів про те, що відповідач отримує додаткові доходи та доходи від підприємницької діяльності, окрім офіційної заробітної плати, позивач суду не надала.

Згідно довідки про доходи від 23 жовтня 2020 року, виданої ОСОБА_2 . Київським національним університетом культури та мистецтв, його заробітна плата після утримання податків складає: за квітень 2020 року - 10 958, 20 грн., за травень 2020 року - 10 958, 20 грн., за червень 2020 року - 23013,71 грн., за липень 2020 року - 18 906, 41 грн., за серпень 2020 року - 2 739, 55 грн., за вересень 2020 року - 13 180, 75 грн.,

Зважаючи те, що відповідач частково визнає позов та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 3 000 грн. щомісячно, враховуючи розмір доходів відповідача, що підтверджується довідкою про доходи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 3 000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На думку колегії суддів, такий розмір аліментів не є надмірним, з урахуванням даних про особу відповідача, рівень його доходів, та забезпечить належне та достатнє утримання дитини обома батьками.

За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо отримання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (частина 2 зазначеної норми).

Як на підставу вимог про стягнення аліментів за минулий час позивач посилається на те, що у зв`язку з невизнанням відповідачем батьківства, вона змушена була встановлювати цю обставину в судовому порядку .

Проте наявність судового рішення про визнання відповідача батьком дитини не свідчить про вжиття позивачем заходів щодо отримання з відповідача аліментів, чи ухилення відповідача від сплати аліментів, а інших належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду не надано.

Отже, на думку колегії суддів, відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час.

Керуючись статтями 351, 352, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 липня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар