Справа № 595/911/21
Провадження № 2/595/342/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Рекуша О.Р.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Бучач цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, упродовж останніх двох місяців матеріально не забезпечував сім`ю, вихованням дітей фактично не займався і не цікавився. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, однак має дохід від виконання різного роду робіт, як в Україні, так і за її межами, інших дітей у нього немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей.

Ухвалою Бучацького районного суду від 06 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме: надати докази, які б підтверджували зміну прізвища відповідача та свідчили про те, що такий дійсно є батьком дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4

15 липня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача адвоката Рекуша О.Р., згідно якої він просить відкрити провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що нормами процесуального права визначено, що кожна сторона самостійно визначає обсяг доказів, які вона надає суду у підтвердження своїх позовних вимог, а оцінка достатності наданих доказів судом здійснюється під час судового розгляду. Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 на власний розсуд обрала спосіб захисту прав та інтересів й подала докази, які, на її думку, обґрунтовують позовні вимоги.

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Рекуш О.Р., будучи присутніми в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що оскільки не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а лише спільно проживали, при реєстрації народження дітей їм присвоєно її прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що не перебував з позивачкою у шлюбі, тому не впевнений, що діти його, таке нічим не підтверджується, тому проти позовних вимог категорично заперечує.

Заслухавши думку позивача, її представника та відповідача, дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 , вона проживала разом з відповідачем ОСОБА_2 спільно, однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу. Упродовж їх спільного проживання у них народилося двоє дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 06 серпня 2009 року Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №20, здійснений Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області, батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 .

Крім того, батьками ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , записані: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_8 , що слідує із свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 14 листопада 2011 року Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №34, здійснений Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області.

Отже, за даними вищевказаних свідоцтв про народження, батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказаний ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_1 .

Зі слів позивачки дітям при реєстрації народження присвоєно її прізвище, оскільки вона з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі, проте витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження в якому було б зазначено, що відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України або ж відповідно до інших даних, суду не надано.

За даними довідки №1176 та №853, виданої виконавчим комітетом Золотопотіцької селищної ради, відповідно 04 грудня 2019 року та 23 червня 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Має на утриманні дітей: синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 121 СК права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок по утриманню дитини, як обов`язок матері (батька), виникає у випадку походження дитини від них, яке засвідчене у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що батьком дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у свідоцтвах про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , записаний: « ОСОБА_8 », в той час, як відповідачем є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як роз`яснено в пп.4,5 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК ( 2947-14 ), приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем суду не надано та під час розгляду справи не здобуто.

Отже, батьківство відповідача стосовно малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановленому ст.121 СК України порядку позивач не довела.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до задоволення не підлягають, оскільки між сторонами наявний спір про батьківство, відповідач ОСОБА_2 , згідно наданих позивачем документів не значиться батьком дітей, а тому і обов`язок щодо утримання дітей та сплати аліментів у відповідача відсутній.

На підставі ст.121, 26, 128, 135, 180 СК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: І. І. Тхорик