Провадження № 2-о/127/356/21
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

17 серпня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про встановлення факту розірвання шлюбу, заінтересована особа: ОСОБА_2 . Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 318 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Зі змісту цієї норми слідує, що мета встановлення факту є обов`язковою умовою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Наразі, заявник, звертаючись із заявою з найменуванням «факт проживання однією сім`єю», просить встановити юридичний факт розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, заява не місить мети встановлення факту розірвання шлюбу, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт розірвання шлюбу та доказів щодо цього, а також доказів в підтвердження факту розірвання шлюбу.

Заявнику слід звернути увагу, що відповідно до ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Зі змісту вказаних норм слідує, що шлюб розривається або в органах державної реєстрації актів цивільного стану при певних умовах або в судовому порядку.

При цьому в судовому порядку в порядку окремого провадження шлюб може бути розірваний за спільною заявою подружжя з дотриманням положень ст.109 СК України або ж в порядку позовного провадження за позовом одного із подружжя про розірвання шлюбу. Факт тривалого не проживання, відсутність ведення спільного господарства є обставинами, які встановлюються під час розгляду позову про розірвання шлюбу.

Відповідно п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту, зокрема розірвання шлюбу за таких умов:

- якщо відповідний запис в органах РАЦСу не зберігся (відсутність архіву або відповідної книги реєстрації, а також за наявності книги, проте за відсутності запису в ній);

- якщо у поновленні такого запису органи РАЦСу відмовили у встановленому порядку;

- запис може бути поновлено лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації події.

Відмова зазначеного органу у поновленні запису підтверджується його письмовим висновком, наявність якого є необхідною умовою прийняття судом заяви про встановлення вказаного факту.

На вказані умови звертає увагу Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Заявнику слід врахувати вказані положення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 318 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: