Справа № 167/148/21
Номер провадження 2-к/167/2/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за клопотанням Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь в Брестському районі про визнання і виконання на території України рішення суду Жабінковського району Брестської області Республіки Білорусь від 27 листопада 2020 року

в с т а н о в и в:

25 лютого 2021 року до Рожищенського районного суду Волинської області через Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшло клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь в Брестському районі про визнання і виконання на території України рішення суду Жабінковського району Брестської області Республіки Білорусь від 27 листопада 2020 року по справі № 2-74/2020 в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита.

Відповідно до ст. 467 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01 березня 2021 року вищевказане клопотання прийнято до розгляду, повідомлено боржника про надходження клопотання та запропоновано останньому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Згідно розписки ОСОБА_1 копію ухвали судді Рожищенського районного суду Волинської області від 01 березня 2021 року отримав 25 травня 2021 року.

В строк, передбачений ч. 1 ст. 467 ЦПК України, ОСОБА_1 заперечення проти клопотання не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 ЦПК України після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

З огляду на те, що боржником після повідомлення про надходження клопотання та надання місячного строку для надання пояснень суду таких не подано, ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 червня 2021 року клопотання призначено до судового розгляду на 02 вересня 2021 року о 10 год. 00 хв..

Відповідно до ч. 4 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Суд ухвалив розгляд клопотання проводити у відсутності ОСОБА_1 , на підставі ч. 5 ст. 467 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд доходить такого висновку.

Судом встановлено, що 27 листопада 2020 року рішенням суду Жабінковського району Брестської області Республіки Білорусь вирішено стягнути з ОСОБА_1 державне мито в розмірі 51 рубль 11 копійок.

З довідки, наданої головою суду Жабінковського району Брестської області, вбачається, що рішення суду від 27 листопада 2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не оскаржувалось та набрало законної сили 15 грудня 2020 року.

Рішення суду Жабінковського району Брестської області від 27 листопада 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в розмірі 51 рубль 11 копійок на території Республіки Білорусь не виконано, що підтверджується довідкою, наданою головою суду Жабінковського району Брестської області від 21 січня 2021 року.

Згідно з ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Статтею 462 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки (ст. 463 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Пункт 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (далі - Конвенція).

Згідно з ст. 6 Конвенції договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Відповідно до ст. 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень); рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Згідно з ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання додаються: рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності. Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення і прикладені до нього документи забезпечуються завіреним перекладом на мову запитуваної Договірної Сторони або на російську мову.

Відповідно до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Згідно з ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на 02 вересня 2021 року Національним банком України встановлено такий курс гривні щодо іноземних валют: 1 білоруський рубль - 10,7611 гривень.

Ураховуючи вищенаведене та те, що рішення суду Жабинковського району Брестської області Республіки Білорусь від 27 листопада 2020 року добровільно боржником не виконане, при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, які б перешкоджали виконанню рішення іноземного суду, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України, а тому клопотання слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (Республіки Білорусь) державне мито в розмірі 550 грн. (10,7611 грн. х 51,11 руб).

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами-членами Співдружності Незалежних Держав у місті Мінську 22 січня 1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 462-468 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь в Брестському районі про визнання і виконання на території України рішення суду Жабінковського району Брестської області Республіки Білорусь від 27 листопада 2020 року - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Жабінковського району Брестської області Республіки Білорусь від 27 листопада 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 51 рубль 11 копійок державного мита.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Республіки Білорусь 51 рубль 11 копійок державного мита, що в національній валюті на день постановлення ухвали становить 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень (розрахунковий рахунок Головного управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Брестській області №BY02АКВВ, БИК банка АКВВВY2X, АСБ «Беларусбанк», УНП 201207006, призначення платежу 03002).

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області або безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту ухвали 02 вересня 2021 року.

Суддя І. Т. Гармай