Справа № 182/5729/21
Провадження № 6/0182/200/2021
У Х В А Л А

Іменем України

01.09.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого-судді Рибакової В.В., при секретарі Шалівській А.С., розглянувши подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюкової Олени Федорівни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюкова О.Ф. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 1-55/11 виданим 20.05.2013 року про стягнення боргу в розмірі 175750,00 грн.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 64842792 з виконання виконавчого листа № 1-55/11 виданого 20.05.2013 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 в розмірі 175750,00 грн., стягувачем за яким є ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот». Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 16.03.2021 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено боржнику. 16.03.2021 року та 20.07.2021 року боржнику надіслано виклик державного виконавця, однак на виклик він не з`явився. Згідно відповідей на запити державного виконавця банківські рахунки у боржника відсутні, боржник не працевлаштований, на пенсійному обліку не перебуває, транспортних засобів та майно не зареєстровано. До відділу ДВС надійшла заява стягувача про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Враховуючи те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не виживає заходів щодо виконання рішення, тому заявник просить суд задовольнити подання.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до приписів ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюкової О.Ф. знаходиться виконавче провадження ВП № 64842792 з виконання виконавчого листа № № 1-55/11 виданого 20.05.2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» боргу в розмірі 175750,00 грн. (а.с.5,8).

16.03.2021 року старшим державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюковою О.Ф. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-55/11 виданого 20.05.2013 року (а.с.14-15). Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно матеріалів справи (а.с.17-18) відсутня інформація щодо належного боржнику майна.

Доказів на підтвердження того, що боржник не працевлаштований, на пенсійному обліку не перебуває, транспортних засобів не має, доходів офіційно не отримує, банківські рахунки відсутні заявником не надано.

Постановою старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюковою О.Ф. від 16.03.2021 року накладено арешт на майно боржника (а.с.10).

До подання додано копію супровідного листа адресованого сторонам виконавчого провадження щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на майно боржника, копію викликів державного/приватного виконавця. Однак не надано доказів на підтвердження направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів з приводу виконавчого документу та доказів отримання боржників вказаних документів. Крім того, державним виконавцем не надано доказів щодо виходу державного виконавця за місцем проживання боржника.

Державним виконавцем не надано суду жодних доказів які б свідчили про те, що боржник ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише за умов ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), а не за наявності факту невиконання зобов`язань.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від виконання (ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п.19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, дане подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування.

У зв`язку з цим, заявником не надано суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, а також доказів, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України з метою невиконання покладених на нього зобов`язань.

Доказів звернення до Державної міграційної служби України щодо перетину кордону боржником суду не надано.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом певного строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків та не свідчить про навмисне ухилення та не є достатнім для обмеження у праві виїзду за межі України, тому подання задоволенню не підлягає.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, належних доказів, які б свідчили про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов`язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що в результаті призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця, заявником не надано.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає необхідним відмовити державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюковій О.Ф. у задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бардюкової Олени Федорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 1-55/11 виданим 20.05.2013 року про стягнення боргу в розмірі 175750,00 грн. - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: В. В. Рибакова