Справа №173/918/21
Провадження №2/173/597/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області в особі відділу з гуманітарних питань і Придніпровський державний металургійний коледж, про позбавлення батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

17.05.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області в особі відділу з гуманітарних питань і Придніпровський державний металургійний коледж

31.05.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

01.06.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 30.08.2021 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

30.08.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до неї.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її матір`ю є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті матері батько припинив цікавитись її фізичним та духовним розвитком, станом здоров`я та утримувати її. Догляд за нею батько фактично переклав на її старшу сестру, ОСОБА_4 .

В 2021 року вона здобула освіту у Верхньодніпровському реабілітаційному центрі, де закінчила десять класів.

На даний час вона навчається в Придніпровському державному металургійному коледжі на першому курсі за спеціальністю: «Металургія та хімічні технології»

Як в період навчання в реабілітаційному центрі так і в металургійному коледжі батько не піклувався про неї, не цікавився її досягненнями, не забирав її на канікули, матеріально не забезпечував і не забезпечує.

Батько не дбає про її самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизначених норм моралі, та не надає доступу до загальнокультурних цінностей, що й стало підставою звернення із позовом до суду.

В підготовчому судовому засіданні позивач пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просила їх задовольнити, за підставами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог. Заява посвідчена в.о. старости села Боровківка.

Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю позивачки була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України - Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Таким чином позивачка наділена правом на подання позову про позбавлення батька батьківських прав, оскільки на момент подання позовної заяви досягла 14 - річного віку.

За доводами позивача, після смерті матері батько припинив цікавитись її фізичним та духовним розвитком, станом здоров`я та утримувати її. Догляд за позивачкою батько фактично переклав на її старшу сестру, ОСОБА_4 .

В 2021 позивачка позивач здобула освіту у Верхньодніпровському реабілітаційному центрі, де закінчила десять класів.

На даний час позивач навчається в Придніпровському державному металургійному коледжі на першому курсі за спеціальністю: «Металургія та хімічні технології». Згідно наданої характеристика позивачка за час навчання проявила себе дисциплінованою, старанною та відповідальною студенткою. Також в характеристиці зазначено. що батько ОСОБА_1 самоусунувся від виховання дитини. Вихованням та піклуванням про дівчинку займаються виключно сестри - ОСОБА_4 і ОСОБА_1 . Батько вживає алкоголь та має схильність до фізичного насильства.

Як в період навчання в реабілітаційному центрі так і в Придніпровському державному металургійному коледжі батько не піклувався про доньку, не цікавився її досягненнями, не забирав її на канікули, матеріально не забезпечував і не забезпечує.

Дані обставини визнані відповідачем, тому в силу ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають

Таким чином судом встановлено, що в порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї неповнолітньої доньки.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідач життям доньки не цікавився, не приймав участі у її вихованні.

Згідно наданої суду характеристики на ОСОБА_2 , встановлено, що до Боровківської сільської ради надходили усні та письмові скарги на ОСОБА_2 , щодо виховання та утримання дітей. На теперішній час відповідач не працює, проживає за рахунок тимчасових заробітків. Вихованням та утриманням найменшої доньки батько не займається, протягом останній років ОСОБА_1 , проживала у старшої сестри, ОСОБА_4 . ОСОБА_2 , зловживає спиртними напоями.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати , батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо участі батька у її вихованні. В свою чергу суд вважає доведеним факт свідомого ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Боровківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 15.10.2020 року № 6 вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 15.10.2020 року № 6.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав , вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача ОСОБА_2 , батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., так як позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задоволені в повному обсязі

На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: орган опіки і піклування Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області в особі відділу з гуманітарних питань і Придніпровський державний металургійний коледж, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , народження якої зареєстроване виконавчим комітетом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, 12 червня 2004 року, актовий запис № 5.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 908-00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.09.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 07.09.2021 року

Дата набрання законної сили: 08.10.2021 року