Справа № 161/8103/21
Провадження № 2/161/2583/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 10.02.2009 шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2009, ухвалено стягнути з нього на користь відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішенням суду від 23.12.2011 зменшено розмір аліментів на 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно. Зазначає, що з жовтня 2019 донька ОСОБА_4 проживає з ним та відповідно перебуває на його утриманні, а відтак вважає, що стягнення аліментів слід припинити.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд, припинити стягнення з нього аліментів, як істягуються відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2008 у справі № 2-3858/2009 та рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2011 у справі № 2-7163/11 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 05.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд, їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач заперечила щодо визнання позову, просила суд відмовити ОСОБА_1 у його позовних вимогах. Крім того, пояснила, що вона дійсно періодично виїжджає на заробітки за межі України, неповнолітня донька ОСОБА_5 , залишалася проживати із старшою донькою. Між ними склалися неприязні відносини, тому донька ОСОБА_5 , дійсно, протягом останніх двох років постійно проживає з позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2002 по 10.02.2009.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.05.2009 вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.09).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.12.2011 зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей, на підставі рішення суду від 21.05.2009 з Ѕ частини від усіх видів доходу (заробітку) на 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 .

З довідки № 2 від 31.03.2021 виданої головою ОСББ «Луцьк-Світлиця», випливає, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з жовтня 2019 року проживає разом із батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 підтвердила, що з жовтня 2019 проживає разом із батьком у його квартирі та перебуває на його утримані. Мати ОСОБА_2 працює за кордоном та час від часу приїжджає додому. Крім того ОСОБА_4 пояснила, що матір надає їй матеріальну допомогу, однак жити з нею вона не бажає, тому переїхала проживати до батька.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вказаних норм СК України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з позивачем та фактично знаходиться на його утриманні, натомість позивач продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки на користь відповідача.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з нього аліментів на утримання доньки на користь відповідачки у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що неповнолітня донька з жовтня 2019 року проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні. Натомість відповідачем зазначене не спростовано.

Врахововуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст.12, 77-78, 81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-182 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2009 по цивільній справі № 2-3858/2009 та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2011 по цивільній справі №2-7163/11.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , ІПН - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта