П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 372/3820/20

Номер провадження 22-ц/824/10600/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Висоцької Г. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/807/17 від 31 травня 2017 року на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше і не більше розміру, визначеного законодавством щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; покладення судових витрат на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після ухвалення рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року про стягнення з позивача аліментів, його матеріальне та сімейне положення змінилося.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась донька від іншого шлюбу, яка перебуває на його утриманні. Крім того, його дружина офіційно не працює та не отримує доходу, у зв`язку з чим, також перебуває на утриманні позивача.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 січня 2021 року (а.с. 20) залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2021 року (а.с. 62-65) у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особі без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір аліментів який на теперішній час стягується зі скаржника рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 травня 2017 року, ставить ОСОБА_3 у скрутне матеріальне становище, оскільки 20 листопада 2015 року ним було повторно укладено шлюб, від якого, у останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 .

Таким чином, на утриманні скаржника знаходиться малолітня донька ОСОБА_5 та дружина, яка на даний час не працює.

Скаржник зазначає, що у зв`язку з вищенаведеними обставинами, його матеріальне становище значно змінилося, що не було взято до уваги судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що матеріальний стан останнього, погіршився.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається у 7 класі Академічного ліцею № 2 (а.с. 29).

Рішенням Обухівського районного суду від 31 травня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 21 березня 2017 року (а.с. 07-08).

20 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб (а.с. 09) у якому, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5 (а.с. 10).

Як вбачається із довідки № 84 від 20 квітня 2021 року, виданої управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Обухівському управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини з 26 листопада 2020 року (а.с. 46).

Так, із приписів ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

За ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Із змісту статей 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася донька від іншого шлюбу, крім того, його дружина на даний час не працює, а тому матеріальний обов`язок по їх утриманню лежить на позивачу.

Статтею 192 СК України визначено можливість змінити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року по справі № 565/2071/19 зазначив, що сама по собі зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на даний час у позивача на утриманні перебуває малолітня дитина від шлюбу з ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_2 , яка на даний час не працює. Разом з тим, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його матеріального стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу та наявності на його утриманні непрацюючої дружини.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Посилання скаржника на зміну у його сімейному стані, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки доказів погіршення його матеріального стану, судом не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуваннямнорм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова