№ 207/1313/19
№ 2/207/161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачка зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кір`як К.А., укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , позивачка набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . За договором купівлі-продажу нерухомого майна загальна площа житлового будинку складала 55,0 метрів квадратних, житлова площа 40,6 метрів квадратних. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0604 га., кадастровий номер :03:028:0089. У відповідності до технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельна ділянка, на якій розташований будинок, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У період з 2015 року по 2018 рік будинок був самовільно реконструйований. Після реконструкції будинку його площа складає: загальна площа 220,5 метрів квадратних, житлова площа 132,2 метрів квадратних. Здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок не передбачається можливим, оскільки для реєстрації права власності до реєстраційної служби, згідно п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, повинні надаватися правовстановлювальні документи, якими зокрема є свідоцтва про право власності, договори купівлі-продажу, за якими відповідно до законодавства передбачається перехід права власності. Прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт не передбачається можливим, оскільки відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електрону систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації. Повною мірою реалізувати своє право власності, в тому числі права розпорядження житловим будинком, позивачка не може. Враховуючи, що до реєстраційної служби не можливо надати всі документи, які повинні надаватися для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, а без реєстрації права власності не можливо реалізувати своє право власності, тому вимушена звернутися до суду.

В наданій до суду письмовій заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради Піхаленко Я.О. в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без їх участі.

Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18 березня 2015 року (арк.с. 6). За договором купівлі-продажу нерухомого майна загальна площа житлового будинку складала 55,0 метрів квадратних, житлова площа 40,6 метрів квадратних. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0604 га., кадастровий номер :03:028:0089. У відповідності до технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельна ділянка, на якій розташований будинок, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). У період з 2015 року по 2018 рік будинок був самовільно реконструйований. Після реконструкції будинку його площа складає: загальна площа 220,5 метрів квадратних, житлова площа 132,2 метрів квадратних (арк.с. 8-13).

Позивачка посилається на наявність звіту про проведення технічного обстеження ПП «Баглій IX» від 25 жовтня 2018 року (арк.с. 14-19), згідно якого встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 316 ЦК України 2003 року правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України 2003 року власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 328 ЦК України 2003 року право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 376 ЦК України Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Позивачкою у тексті позовної заяви зазначено, що нею самовільно здійснено реконструкцію житлового будинку, який їй належить, але його неможливо прийняти в експоуатацію, оскільки нею не дотримано вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011.

У якості доказів звернення позивачки до відповідача, до суду позивачкою надано письмову відповідь начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю міської ради, згідно з якою заявником не внесено усі необхідні дані до декларації, передбаченої вищевказаним Порядком, тому її повернуто позивачці. Позивачкою не зазначено чи оспорювалось нею вказане рішення органу місцевого самоврядування в порядку адміністративного судочинства, тому взагалі не обгрунтовано наявність саме цивільно-правового спору між позивачкою та відповідачем.

Таким чином, ОСОБА_1 самочинно реконструювала житловий будинок АДРЕСА_1 , тобто здійснила будівництво на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети, без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без затвердженого проекту, відповідна Декларація про готовність до експлуатації об`єкта їй повернута, тому суд не знаходить законних підстав для задоволення позову та визнання за нею право власності на об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ст.316, 319, 328, 376 ЦК України 2003 року, ст.10, 19, 81 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Кам`янської міської ради про визнання права власності- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.