Провадження № 4-с/220/5/21
У Х В А Л А

Іменем України

19 серпня 2021 року Великоновосілківській районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

представників заявника Щербака І.І., Дудка М.О., Порохні Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», заінтересовані особи Приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій та рішень приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. щодо винесення постанов в межах процедури виконавчого провадження ВП № 64677446 та їх скасування,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Євгена Борисовича та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 29.07.2021 року, постанову про опис та арешт майна боржника від 02.08.2021 року, постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до постанови про опис та арешт майна боржника від 29.07.2021 р.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 01.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64677446 на підставі виконавчого листа у справі №760/16864/19, виданого 18.11.2020 року Великоновосілківським районним судом Донецької області згідно рішення суду про стягнення з СТОВ «Ново-Шахтарське» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 11277000 грн., пені в розмірі 3704417,26 грн. 3% річних у розмірі 324406,85 грн., а всього 15305824,11 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 9605,00 грн.

Під час виконання рішення приватним виконавцем одноособово, безпідставно, без попередження сторін виконавчого провадження змінено місце зберігання врожаю з ТОВ «Южноє» на АТ «ДПЗКУ «Роївський елеватор», в зв`язку з чим збір врожаю, його транспортування, зважування і аналіз проводились без представника боржника, чим фактично боржника було усутуно від участі у виконавчих діях.

29.07.2021 року та 02.08.2021 року приватним виконавцем Гореликом Є.Б. винесено постанови про опис та арешт майна боржника, які вважають незаконними, оскільки СТОВ «Ново-Шахтарське» не був завчасно і належним чином повідомлений про вчинення виконавчої дії з опису та арешту майна. Крім того, у зазначених постановах приватним виконавцем зазначено лише загальні характеристики арештованого майна, без детального опису та відмінних ознак, не зазначено обсяг і строки обмеження, не враховано особливості майна. 29.07.2021 року вони звернулись з клопотанням про зупинення виконавчих дій, яке досі не розглянуто. Також посилається на те, що приватним виконавцем вилучено та арештовано майна на суму, що значно перевищує суму боргу, виконавчі дії проводились у неробочі дні та після 22-00 год. за відсутності для цього підстав, а поняті є працівниками стягувача.

Ухвалою суду від 09.08.2021 р. скаргу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представники заявника скаргу підтримали, зазначивши, що приватним виконавцем умисно завишуються витрати виконавчого провадження в зв`язку з залученням техніки для збору врожаю та зміною місця його зберігання.

Приватний виконавець Горелик Є.Б. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. Подав письмовий відзив на скаргу, в якому скаргу не визнав, посилаючись на те, що всі дії здійснено ним виключно в межах Закону України «Про виконавче провадження». Зазначив, що 01.03.2021 року до нього надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа №760/16864/19 виданого Велиновосілківським районним судом Донецької області про стягнення з СТОВ «Ново-Шахтарське» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 15305824,11 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 9605,00 грн. В цей же день ним було відкрите та зареєстровано у встановлено діючим законодавством порядку виконавче провадження № 64677446. та відповідно до вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» у повній відповідності з діючим законодавством винесено і інші постанови про арешт коштів та майна боржника. Під час примусового виконання рішення додаткові витрати по виконавчому провадженню склали 5625800,06 грн. З урахуванням основної суми боргу, основних та додаткових витрат за договором та основної винагороди виконавця, а також враховуючи частково стягнуту виконавцем суму 4 100 000 грн., борг на теперішній час складає 18703337,32 грн. Боржник ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами виконавчого провадження, оскаржив їх до суду, отримав судове рішення про їх законність, однак до теперішнього часу рішення суду не виконує. Проведені виконавчі дії не призвели до виконання рішення суду, боржник рішення суду не виконує, більш того постійно та систематично ухиляється від виконання рішення суду внаслідок чого за інформацією виконавця на підставі ухвали слідчого судді до ЄРДР внесено кримінальне провадження за ознаками ст. 382 КК України стосовно посадових осіб СТОВ «Ново-Шахтарське». Боржник повідомлений про виконавчі дії, більш того, електронний лист повідомлення, спрямоване на його адресу, підписане електронним підписом виконавця та під час проведення виконавчої дії т.в.о. СТОВ «Ново-Шахтарське» Порохня Г.Д. прибув до місця здійснення виконавчої дії - ДП «Роївський елеватор», але приймати участь у виконавчий дії щодо опису та арешту зерна відмовився, про що на прохідній є відповідний запис. Зазначив, що відсутність боржника при проведенні опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису, та відповідно, визнання виконавчої дії з цих підстав незаконною, що також зазначено Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 р. у справі № 904/1069/18. Крімтого, Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми щодо обов`язкового повідомлення боржника про проведення опису майна, лише загальне правило про право боржника на участь у проведенні виконавчих дій. Виконавцем, відповідно до ч.1 ст.28 Закону, доведено до відома боржника про проведену ним виконавчу дію та прийняте рішення, шляхом направлення на адресу копії постанови. Постанову спрямовано замовним листом з описом вкладення, щоб вирішити питання про необізнаність боржника, хоча закон в даному випадку каже про достатність звичайного листа. Також зазначив, що боржник повідомлений і про опис та арешт зерна, 29.07.2021 року разом з адвокатом прибув до елеватора у м. Курахове, де складався документ, але прийняти участь у цих виконавчих діях не побажав, проте, вручив йому документ, про що сам і зазначає у скарзі. При всіх виконавчих діях з опису та арешту озимої пшениці на елеваторі були присутні поняті, які засвідчили постанови своїми підписами. Що стосується кількісних та якісних показників описаного та арештованого зерна на елеваторі, то ці дані у постановах про опис та арешт визначені на підставі проведених ДП «Роївський елеватор» лабораторних досліджень у сертифікованій лабораторії та зважування з видачею виконавцеві реєстру актів та сертифікатів на підставі цих документів і виписані досить ретельно, що дозволяє однозначно зауважити про наведення кількісніх і якісних показників і відповідно хибність доводів скаржника. Кількісні та якісні показники зерна озимої пшениці повністю відповідають цим документам, про що прямо зазначено у самій постанові про опис та арешт, і вони досить повно характеризують описане та арештоване зерно, зокрема постанова містить дані про вагу, сміттєву домішку, клейковину, білок, вологість зерна, що досить повно на цій стадії відображає кількісно-якісні показники зерна і обґрунтоване це аналізами і документами елеватора. Стосовно суми боргу поснив, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Тобто при врахуванні суми боргу необхідно враховувати витрати, в даному випадку на збір врожаю, залучення збиральної техніки, транспортування та збереження врожаю в умовах державного елеватору, суму винагороди виконавця витрати на господарські договори, проведення оцінок та інші витрати виконавчого провадження, які на стадії опису та арешту не можливо розрахувати. Крім того, необхідно встановити вартість озимої пшениці, яку за відсутності згоди боржника та стягувана, та з урахуванням наявності нестандартної пшениці, можливо розрахувати лише експертним шляхом. Крім того, встановити клас, вологість та інші якісні показники озимої пшениці можливо лише шляхом аналізу після збору. Також необхідно прийняти до уваги, що згідно до ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам). Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні скарги, а саму скаргу розглядати за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги. Надав письмові заперечення на скаргу, в яких зазнчив, що СТОВ «Ново-Шахтарськє» було обізнано про наявність виконавчого провадження ВП № 64677446 та про проведення приватним виконавцем (починаючи з 15.06.2021 року) виконавчих дій. Так, ухвалою Великоносілківського районного суду Донецької області від 26.04.2021 року, яка набрала законної сили, у задоволенні скарги СТОВ «Ново-Шахтарське» про визнання неправомірними дій та рішень приватного виконавця Виконавчою округу Донецької області Горелика С.Б. щодо винесення постанов в межах процедури виконавчого провадження ВП № 64677446 та їх скасування відмовлено. Доказів того, що саме приватний виконавець перешкоджає скаржнику користуватись правами, передбаченими ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали скарги не містять. Крім того, із інформації, наданої приватним виконавцем, про усі виконавчі дії боржник повідомляється належним чином. Звертає увагу на те, що приписи статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містять підстав для зупинення виконавчих дій, на які посилається скаржник, як і вимог щодо обов`язковості присутності боржника при проведені виконавчих дій. Зазначив, що постанови приватного виконавця відповідають пред`явленим до них вимогам. Інші доводи СТОВ «Ново-Шахтарське», викладені у скразі, не містять посилань на порушення виконавцем конкретних (із зазначенням пунктів, частин, статтей) приписів Закону України «Про виконавче провадження» чи Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02,04.2012 р. №512/5, що свідчить про їх необгрунтованість та надуманість. Належного розрахунку вартості описаного та арештованого врожаю озимої пшениці скарга також не містить. Тому просив відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши представників заявника, дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 01.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64677446 на підставі виконавчого листа у справі №760/16864/19, виданого 18.11.2020 року згідно рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області про стягнення з СТОВ «Ново-Шахтарське» на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 11277000 грн., пені в розмірі 3704417,26 грн. 3% річних у розмірі 324406,85 грн., а всього 15305824,11 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 9605,00 грн.

Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б. від 01.03.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно СТОВ «Ново-Шахтарське» в межах суми звернення стягнення з урахуванням основої винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 16847501,11 грн.

29.07.2021 року та 02.08.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. складено дві постанови про опис та арешт майна, та 03.08.2021 р. постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, які є предметом оскарження у даній справі.

Так, згідно постанови приватного виконавця від 29.07.2021 року, складеної в присутності двох понятих, 29.07.2021 року на прохідній ДП «Роївський елеватор», в присутності т.в.о. директора СТОВ «Ново Шахтарське» Порохні Г.Д., який від підписання та участі у виконавчій дії відмовився, приватним виконавцем складено постанову про опис та арешт зерна озимої пшениці врожаю 2021 року, проведених в межах виконавчого провадження № 64677446. Даною постановою описано та накладено арешт на пшеницю нестандартну умовно-заліковою вагою 241542 кг. та 91972 кг., пшеницю 3 класу умовно-заліковою вагою 130968 кг., та 225426 кг. Зберігачем визначено АТ ДПЗКУ «Роївський елеватор» за договором складського зберігання зерна.

Згідно постанови приватного виконавця від 02.08.2021 року, складеної у філії АТ ДПЗКУ «Роївський елеватор», в присутності двох понятих, за відсутності представника боржника, даною постановою на підставі реєстрів зберігача описано та накладено арешт на пшеницю нестандартну умовно-заліковою вагою 137779 кг., 169388 кг., 101703 кг., 519011 кг., 240801 кг., 546574 кг.

Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 03.08.2021 року приватний виконавець вніс виправлення до постанови про опис та арешт майна боржника від 29.07.2021 р., зазначивши вірно умовно-залікову вагу 194750 кг. замість невірної 241542 кг. згідно реєстру №2775 від 27.07.2021 р. та складської квитанції на зерно № 24.

Дослідивши зазначені постанови, суд дійшов висновку про безпідставність доводів заявника щодо не зазначення приватним виконавцем у постановах, в порушення вимог п.10 розділу 8 Інструкції з примусового виконання рішень, назви кожного описаного предмета та його відмінні ознаки. Оскаржувані постанови місять детальний опис арештованого зерна пшениці, в тому числі інформацію про вагу, сміттєву домішку, клейковину, білок, вологість зерна. Зазначена інформаці внесена на підставі реєстрів накладних на прийняте зерно з визначенням показників якості за середньодобовим зразком, визначених на підставі лабораторних досліджень, які були долучені приватним виконавцем до відзиву на скаргу.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Отже, при складанні оскаржуваних постанов приватним виконавцем дотримано вимоги статті 56 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, зі змісту постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника вбачається, що під час вчинення виконавчої дії представник боржника був відсутній, проте, згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» були присутні двоє понятих, яким роз`яснено їх права та обов`язки та які у постанові своїм підписом засвідчили факт вчинення виконавчих дій, під час проведення яких вони були присутні.

Посилання представників заявника на те, що присутні при описі та арешті майна поняті пов`язані зі стягувачем, будучи його підлеглими, є голослівними і не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, суд зазначає, що у випадку, якщо боржник вважає, що опис майна здійснено неповно, він не позбавлений права подати відповідне клопотання державному виконавцю про усунення цих неточностей, яке підлягає розгляду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Також є безпідставними доводи заявника щодо не зазначення у постановах обсягу і строків обмежень, оскільки такі обмеження приватним виконавцем не накладались.

Суд також не вбачає порушень з боку державного виконавця при складанні постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 03.08.2021 року, оскільки такі виправлення внесено відповідно до реєстру №2775 від 27.07.2021 р. та складської квитанції на зерно № 24. Будь-яких належних та допустимих доказів порушення приватним виконавцем при цьому прав боржника або процедури складання даної постанови заявником суду не надано.

Отже, суд доходить висновку, що приватним виконавцем Гореликом Є.Б. дотримано вимоги Закону України «Про виконаве провадження» при описі та арешті майна боржника та складанні оскаржуваних постанов.

Суд вважає такими, що не грунтуються на законі, доводи заявника щодо обов`язку приватного виконавця попереджати боржника про визначення місця зберігання майна та вчинення виконавчих дій, в тому числі щодо опису та арешту майна, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, рішення суду обов`язкові до виконання та виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор, як учасник виконавчого провадження, мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, приватний виконавець Горелик Є.Б. діяв в межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Підстави вважати, що приватним виконавцем було позбавлено заявника права на участь у здійсненні виконавчих дій з підстав його не повідомлення про їх проведення в межах виконавчого провадження, відсутні, оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язку державного виконавця повідомляти боржника про здійснення виконавчих дій щодо проведення опису та арешту майна (коштів) боржника відповідно до виконавчого документа.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 17.08.2020 року по справі 910/11364/17.

Крім того, сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження і заявнику (боржнику) було відомо про відкриття виконавчого провадження, а тому він не був позбавлений можливості участі у проведенні виконавчих дій. Проте, як пояснив представник заявника ОСОБА_2 під час розгляду скарги, у СТОВ «Ново-Шахтарське», як боржника, відсутній обов`язок цікавитись часом та місцем вчинення виконавчих дій, тому вони з цього питання до виконавця не звертались. Зазначене, враховуючи доводи скарги, зокрема, посилання заявника на не допуск боржника до участі у виконавчих діях, на думку суду, свідчить про недобросовісність заявника, адже відповідно до ч.8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Стосовно доводів скарги з приводу недодержання приватним виконавцем засад співмірності заходів примусового виконання рішення та обсягу вимог за рішенням суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 42 Закону україни «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до ч.6 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

На момент складання приватним виконавцем оскаржуваних постанов, як і на момент розгляду скарги, судове рішення не виконано, виконавче провадження не закінчено, в зв`язку з чим визначити остаточний розмір витрат виконавчого провадження на даний час неможливо.

Згідно постанов приватного виконавця Горелика Є.Б. від 26.05.2021 р., 19.07.2021 р., 10.08.2021 р., 13.08.2021 р. додаткові витрати виконавчого провадження складають 12000,00 грн., 1600000,00 грн., 15000,00 грн., 254821,06 грн., 4000,00 грн., 3739979,00 грн.

Враховуючи викладене, доводи заявника в цій частині також є безпідставними.

Суд не приймає до уваги в якості підстав для скасування постанов про опис та арешт майна посилання заявника на проведення виконавчих дій у неробочий час та неотримання відповіді на клопотання про зупинення виконавчих дій від 29.07.2021 р., оскільки зазначені обставини не є підставою для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо складання оскаржуваних постанов та їх скасування.

Крім того, положення ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містять підстав для зупинення виконавчих дій, на які посилається заявник у своїй скарзі, а пложення ст. 29 зазначеного Закону допускають проведення виконавчих дій у святкові та неробочі дні.

Крім того, суд зауважує, що статтею 129 Конституції України, статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження», закріплено принцип обов`язковості судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні у справі «Янголенко проти України», no. 14077/05 від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі «Савіцький проти України», no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Відтак, розглядаючи скарги на дії судових виконавців, суди повинні давати обґрунтований аналіз обставин порушення виконавчого провадження, визначати значущість помилок чи недоліків, допущених судовим виконавцем в контексті того, щоб не допустити без виконання остаточних та значущих судових рішень на шкоду однієї з сторін виконавчого провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» no. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б. щодо складання оскаржуваних постанов про опис та арешт майна боржника від 29.07.2021 р. та 02.08.2021 р. та постанови про виправлення помилки у постанові про опис та арешт мана боржника від 03.08.2021 р. і, як наслідок, скасування вказаних постанов, а тому відмовляє у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 447-452 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське», заінтересовані особи Приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б., ОСОБА_1 , про визнання неправомірними дій та рішень приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. щодо винесення постанов в межах процедури виконавчого провадження ВП № 64677446 та їх скасування - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 25.08.2021 р.

Суддя О.М. Якішина