Справа № 567/946/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив :

В Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначає, що з 12 серпня 1994р. перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 01.

Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття.

Зазначає, що шлюбне життя з відповідачкою не склалося, так як вони мають різні погляди на подружнє життя, вони втратили одне до одного почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння. Вказав, що вони, як сім`я разом не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо протягом останніх півтора роки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, вони абсолютно різні люди, у них різні інтереси, погляди на життя та спільний побут.

На даний час вони, як сім`я разом не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо. Позивач проживає в с.Завизів Рівненського району Рівненської області, а відповідачка - в Гощанському районі Рівненської області. Вказує, що на його усні пропозиції подати до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу відповідачка проігнорувала, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Вважає, що шлюб між ними існує формально, а подальше його збереження суперечить його інтересам та відповідачки. Просив позовні вимоги задовольнити, судові витрати залишити за ним.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідачка у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзив на позовну заяву та заперечення проти позову не подала. В поданій до суду заяві позов визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу, розгляд справи просила здійснювати у її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 01, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 , який досяг повноліття.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим.

Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 21.07.2021 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст.105, 110 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 12 серпня 1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 01.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.