Справа № 544/351/21
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 серпня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н. В.,

за участю секретаря Ралець О. С.,

учасників справи:

відповідачки ОСОБА_1 ,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_4 (далі Позичальник) звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 03.06.2014, згідно якої він отримав кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав Позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Позичальник за кредитним договором свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим нарахована заборгованість за договором в сумі 16173,82 грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита 16173,82 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняли її є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Спадкоємцям було направлено лист-претензію з вимогами по поверненню боргу, однак відповідачі ніяких дій не вчинили. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість в сумі 16173,82 грн, а також судові витрати.

Представник позивача підтримав вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву, та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ніякого спадкового майна після ОСОБА_4 не залишилося і в неї немає коштів погашати заборгованість.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися з невідомих для суду причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 03.06.2014 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до тарифів та умов якого йому був наданий кредит в сумі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 18-47).

При оформленні кредитної картки позичальник був ознайомлений і погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» (а.с. 17).

Відповідно до ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Згідно із ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав позичальнику ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі, передбаченому умовами договору.

Взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту ОСОБА_4 за договором від 03.06.2014 не виконав у повному обсязі.

У березні 2019 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Пирятинського районного суду від 02.04.2019 позивачу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у зв`язку зі смертю останнього на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України. Вказана ухвала отримана позивачем 10 квітня 2019 року, про що мається відмітка банку про отримання вхідної кореспонденції (а.с.58).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 130).

На день смерті ОСОБА_4 його заборгованість за кредитним договором становить 16173,82грн, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита 16173,82грн, що підтверджено розрахунком позивача та випискою по рахунку (а.с. 9-15).

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно з положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням.

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений ст. 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_4 мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 17.07.2018 по 17.01.2019.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є: дружина померлого - ОСОБА_3 , мати померлого ОСОБА_1 , та неповнолітні діти померлого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями паспортів позичальника, актовим записом про народження ОСОБА_4 , актовим записом про одруження, а також довідкою та інформацією Відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П13821/05-11 від 07.05.2021 про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 117-118, 138, 139).

Відповідач ОСОБА_2 не являється спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_4 , оскільки є рідним братом останнього, що підтверджено актовим записом про народження (а.с.140).

Отже, із досліджених судом доказів установлено, що спадкоємцями ОСОБА_4 є: мати ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_3 та неповнолітній син ОСОБА_6 , та син ОСОБА_5 , який був неповнолітнім на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти померлого прийняли спавдщину після смерті батька в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України.

Однак, як убачається з позову, вимоги кредитором спадкодаця заявлені лише до матері та дружини померлого, а до неповнолітніх дітей вимоги не заявлялись, не дивлячись на те, що останні також прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 .

Верховний Суд у своїй постанові від 18.09.2019 у справі №640/6274/16-ц вказав, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК.

Відповідно до статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на момент відкриття та прийняття спадщини - 17.07.2018, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх сплив має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

За обставинами даної справи встановлено, що кредитор дізнався про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.58), про що також останній зробив відмітку у розрахунку заборгованості, вказавши дату отримання банком інформації про смерть клієнта 12.04.2019 (оборотна сторона а.с.10).

З урахуванням положень ч.2 ст.1281 ЦК України, у редакції на момент виникнення правовідносин 17.07.2018, кредитор після отримання 10.04.2019 відомостей про відкриття спадщини повинен був протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини (тобто від 10.04.2019), пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. І цей шестимісячний строк для позивача закінчився 10.10.2019 .

Проте першу свою вимогу до спадкоємців банк висунув лише 21.02.2020 шляхом направлення нотаріусу претензії кредитора (а.с.59, 60).

На підставі претензії банку 28 лютого 2020 року була відкрита спадкова справа за № 23/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 61).

За таких обставин, встановивши, що позивач дізнався про відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 , а вимогу до спадкоємців, які прийняли спадщину, пред`явив 21 лютого 2020 року, суд дійшов висновку, що позивач не дотримався передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 - 17.07.2018) шестимісячного строку пред`явлення вимоги, внаслідок чого він позбавився права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і не може вимагати у суді захисту відповідного права, є що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 495/1933/15-ц (провадження № 61-14038св18).

Підсумовуючи все вищевикладене суд зазначає, що позовні вимоги банку є необгрунтованими та задоволенню не підлягають з указаних вище підстав.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06.09.2021.

Суддя Н. В. Нагорна