справа № 489/308/21 провадження №2/489/1036/21
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «НАСК «Оранта»), третя особа - ОСОБА_2 , про доплату страхового відшкодування

встановив:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про доплату страхового відшкодування.

В обґрунтування позову послався на те, що постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 07.10.2020 третю особу - ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» на суму 130000,00 грн., було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме ДТП, що сталася 15.09.2020 на перехресті вул. Олійника та вул. Миколаївської, в результаті чого транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, отримав механічні пошкодження.

Внаслідок ДТП позивачу нанесена матеріальна шкода, яку він згідно акту виконаних робіт на СТО ФОП ОСОБА_3 оцінює у сумі 80020,00 грн. Посилаючись на те, що ПАТ «НАСК «Оранта» була виплачена йому сума страхового відшкодування лише у розмірі 46036,69 грн. на підставі проведеної страховою компанією ремонтної калькуляції, без погодження з ним розміру такого страхового відшкодування, просив стягнути з страхової компанії різницю у розмірі 33983,31 грн.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, а лише надав на запит суду копію матеріалів страхової справи та повідомив, що між сторонами ведуться переговори щодо укладення мирової угоди.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 19.04.2021 витребувано у відповідача належним чином завірені копії документів страхової справи за страховим полісом № АР/8819857, а ухвалою від 23.06.2021 такі матеріали витребувані повторно.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для реалізації сторонами судового захисту своїх прав та інтересів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що згідно з копією постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 07.10.2020 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а саме у ДТП, що сталася 15.09.2020 на перехресті вул. Олійника та вул. Миколаївської, в результаті чого транспортний засіб «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , отримав механічні пошкодження (а.с.9).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за шкоду, заподіяну майну, на суму 130000,00 грн., франшиза складає нуль гривень (а.с.52).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу позивача від 18.09.2020, складного в його присутності, ОСОБА_1 не мав зауважень щодо такого огляду (а.с.70-71).

Водночас, 25.09.2020 позивачем подано до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування та одночасно подано заяву про письмове погодження розміру такого відшкодування (а.с.42,43).

Згідно розрахунку страхового відшкодування, затвердженого начальником Управління з відшкодування збитків від 20.10.2020, сума страхового відшкодування склала 46268,03 грн., які були перераховані позивачу на його банківську карту без погодження такої суми (а.с.11, 39, 41, 76).

При цьому згідно акту виконаних робіт від 05.12.2020 № СТО0001867, наданого ФОП ОСОБА_3 відновлювальний ремонт автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний номерний знак НОМЕР_1 , склав 80020,00 грн., який позивач оплатив готівкою (а.с.12).

З пояснень позивача, наданих у позові, не погодившись із сумою страхового відшкодування позивач направив страховій компанії листа з проханням доплатити йому страхове відшкодування на суму 33983,31 грн. з урахуванням сплаченої страховою компанією суми у розмірі 46036,69 грн., проте відповіді від відповідача не отримав. Такої заяви матеріали справи не містять, проте відповідач у супровідному листі від 13.07.2021 не заперечував, що між сторонами ведуться переговори щодо визначення умов укладення мирової угоди (а.с.37).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Згідно з статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплатити другій стороні, або іншій особі страхову виплату.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Між тим, матеріали справи не містять доказів узгодження між позивачем та страховою компанією розміру страхового відшкодування, при тому, що на цьому наполягав позивач у заяві від 25.09.2020 (а.с.42). Лист-узгодження учасників процесу з врегулювання збитку від 20.10.2020, що був наданий відповідачем на запит суду, містить інформацію, що позивач «на мирову не згоден» (а.с.39).

При цьому, суд не може беззаперечно прийняти до уваги визначений страховою компанією розмір збитків для розрахунку страхового відшкодування згідно дослідження, оскільки таке дослідження в матеріалах справи відсутнє та ПАТ «НАСК Оранта» у страховій справі не надало, а з наданої страховою компанією ремонтної калькуляції не можливо встановити, ким вона зроблена, а також чи зроблена вона з урахуванням норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 127/11715/19 (провадження № 61-3481св20).

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів узгодження страховою компанією розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, а правильність розрахунку розміру страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» не доведено, на користь позивача необхідно стягнути різницю між сумою реальної вартості збитків та сума страхової виплати, що була сплачена страховою компанією, що становить 33983,31 грн. (а.с.80020,00 грн. -46036,69 грн.).

Відтак, позов до страхової компанії підлягає задоволенню з присудженням стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 33983,31 грн.

Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., що документально підтверджені позивачем (а.с.1,16-17). Отже загальна сума судових витрат складає 2840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про доплату страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 33983,31 грн. (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні 31 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2840,80 грн. (дві тисячі вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 Д, ;

третя особа - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Повний текст рішення суду складено 07.09.2021.

Суддя І.В. Коваленко