Справа № 646/2819/21
№ провадження 2/646/1600/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

за участю: секретаря судового засідання Курченко К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Репало О.О.,

представників відповідачів АТ «Харківобленерго» - Кузнецової М.М., Григоренко Ю.Є.,

представника відповідача ПрАТ «Харківенергозбут» - Табарча Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Харків цивільну справу № 646/2819/21 (пр. № 2/646/1600/2021) за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут», у якій просив суд визнати протиправною бездіяльність Акціонерного товариства «Харківобленерго», яка полягає у не проведенні перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 31.12.2017 по 31.12.2018та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів діючих на період нарахування; визнати протиправною бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут», яка полягає у не проведенні перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 та зобов`язати провести такий перерахунок у відповідності до тарифів діючих на період нарахування.

В обґрунтування позову вказує, що він є власником будинку АДРЕСА_1 та споживачем електроенергії, яку до 01.01.2019 надавало АТ «Харківобленерго». З 01.01.2019 АТ «Харківобленерго» проводить діяльність з розподілу електричної енергії, а ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Харківської області. Починаючи з 31.12.2017 він здійснює оплату за спожиту електроенергію щомісячно згідно фактичних показів лічильника. Проте, відповідач АТ «Харківобленерго» нарахування за спожиту електричну енергію здійснює в інший спосіб, штучно збільшуючи нарахування за спожиту електричну енергію, внаслідок чого виникли розбіжності у показах лічильника та нарахуванні оплати за період з 31.12.2017 по 01.03.2021. Згідно п. 4.7. розділу IV ПРРЕЕ, оплата повинна проводитись за фактично спожиту електричну енергію, відповідно до даних лічильника, які надаються саме споживачем. 17.10.2019 він звернувся до АТ «Харківобленерго» з заявою з приводу здійснення перерахунку спожитої електричної енергії за період з 31.12.2017 по 17.10.2019 у зв`язку з невідповідністю розрахункових показників до фактичного споживання. Також просив надати формулу розрахункових даних за відсутності фактичних показників. АТ «Харківобленерго» надало відповідь, що проведено перевірку відповідності показів електролічильника та виконані корегування, внаслідок чого станом на 31.12.2018 переплата за спожиту електричну енергію складає 23,03 грн та зазначило, що товариство не має інформації щодо оформлених нарахувань за спожиту електроенергію після 01.01.2019. Отримавши неповну відповідь позивач повторно звернувся до АТ «Харківобленерго» з заявою, проте отримав відповідь яка повторювала попередню. В якості додатку було надано довідку з якої вбачається, що АТ «Харківобленерго» вносило невірні покази лічильника з 31.12.2017 по липень 2019. Разом з тим, АТ «Харківобленерго» зазначає, що покази спожитої позивачем електричної енергії здобуто під час контрольних оглядів, що насправді не відповідає дійсності, оскільки засіб вимірювальної техніки встановлено на фасаді його будинку і територія домоволодіння огороджена парканом, через що вільний доступ до електролічильника відсутній. На заяву від 02.03.2020 відповідачі знову фактично проігнорували вимогу надати обґрунтований розрахунок, продовжують нараховувати суму заборгованості, через що надсилають попередження щодо звернення із заявою до суду про видачу судового наказу та відключення від енергопостачання. 22.02.2021 позивач втретє звернувся до АТ «Харківобленерго», підставою для такого звернення стало виявлення ним факту штучного збільшення спожитої електричної енергії відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут», яке відбулось 02.06.2020. Так, станом на 02.06.2020 покази прибору обліку становлять 014595 кВт, проте ПрАТ «Харківенергозбут» самостійно вказують як 014688 кВт, чим збільшили обсяг споживання електричної енергії. Таким чином, замість правильної сплати за спожиті 100 кВт електричної енергії, яка дорівнює 90 грн, відповідач збільшує нарахування на 156,24 грн. 05.03.2021 ПрАТ «Харківенергозбут» надало відповідь, що нарахування за спожиту електроенергію проводяться на підставі обсягів споживання електричної енергії, які передаються АТ «Харківобленерго» до товариства. Працівниками АТ «Харківобленерго» так і не надано обґрунтованого роз`яснення щодо перерахунку нарахувань за спожиту електроенергію за період з 31.12.2017 по 31.12.2018, у зв`язку з чим переплата за спожиту позивачем електричну енергію склала 23,03 грн. Відповідачем ПрАТ «Харківенергозбут» не виконано перерахунку спожитої електричної енергії за період з 01.01.2019 по 01.03.2021, яку він просив здійснити у зв`язку з невідповідністю розрахункових показників до фактичного споживання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.05.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21.05.2021 відповідач ПрАТ «Харківенергозбут» подав до Червонозаводського районного суду м. Харкова відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що правонаступником у частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019, залишається АТ «Харківобленерго», яке продовжує виконання функцій з розподілу електричної енергії на території Харківської області. Розрахунки за використану електроенергію з січня 2019 року проводяться на підставі показань засобу комерційного обліку (ЗКО), які передаються Товариству оператором системи розподілу (ОСР) - АТ «Харківобленерго». Станом на 01.03.2021 по особовому рахунку № НОМЕР_1 в ПрАТ «Харківенергозбут» за адресою: м. Харків, вул. Двинська, 40/2 відповідно до показань ЗКО «015740» заборгованість за спожиту електроенергію складає 701,80 грн, з урахуванням оплат, які проведені 13.03.2019 у сумі 200,00 грн, 25.04.2019 у сумі 200,00 грн., 30.05.2019 у сумі 250,00 грн., 02.10.2019 у сумі 200 грн., 01.04.2020 у сумі 100,00 грн., 11.06.2020 у сумі 100,00 грн., 17.12.2020 у сумі 842,93 грн (субсидія) та 18.02.2021 у сумі 843,94 грн (субсидія). Разом з тим, відповідач, зазначає, що 29.09.2019 проведене перерахування надлишково сплачених в АТ «Харківобленерго» коштів до постачальника ПрАТ «Харківенергозбут» на особовий рахунок позивача у сумі 23,03 грн. Щодо зобов`язання ПрАТ «Харківенергозбут» провести перерахунок нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування не відноситься до компетенції ПрАТ «Харківенергозбут». З огляду на викладене, на думку відповідача, необхідно дійти висновку, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав відповідачем.

11.06.2021 відповідач АТ «Харківобленерго» подав до Червонозаводського районного суду м. Харкова відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що вказаний особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито за іншою адресою та на іншу особу. На ім`я позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 у відповідності до договору про користування електричною енергією від 06.09.2009. У зв`язку з відокремленням функцій з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017, за АТ «Харківобленерго» з 01.01.2019 залишається функція розподілу електричної енергії. Тому товариство не має інформації щодо нарахувань за спожиту електроенергію після 01.01.2019 та виставлених енергопостачальною організацією рахунків, про що позивачу неодноразово повідомлялось у відповідях на його листи. Також на звернення позивача в 2019 році АТ «Харківобленерго» в межах своєї компетенції було проведено перевірку відповідності показів електролічильника та виконані корегування. Переплата за спожиту електричну енергію станом на 31.12.2018 в АТ «Харківобленерго» складала 23,03 грн, яка була перерахована на особовий рахунок позивача в ПрАТ «Харківенергозбут» в листопаді 2019 року. Таким чином, покази передані позивачем особисто через мережу інтернет починаючи з вересня 2019 року та покази відображені у довідці абоненту від 04.03.2021 повністю збігаються. Інформація щодо різниці показів приладу обліку за період до 05.09.2019 позивачем не підтверджена. Позивачу неодноразово було запропоновано декілька варіантів для узгодження зручної для нього дати відвідування для проведення технічної перевірки вузла обліку, але позивач цю вимогу правил ігнорував. Окрім того зазначає, що за особовим рахунком № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 , перед АТ «Харківобленерго» заборгованість відсутня. Щодо зобов`язань АТ «Харківобленерго» провести перерахунок нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії по АДРЕСА_1 із коригуванням показників лічильника за період 31.12.2017 по 31.12.2018 у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування відповідач повідомляє, що за вказаний період вже було проведено перевірку відповідності показів електролічильника та виконані корегування про що було повідомлено позивача листом від 21.10.2019 № 57РВ/26-3941. Отже, на думку відповідача, сам по собі факт звернення позивача до суду із позовом про визнання дій протиправними за відсутності його порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав, не є безумовно підставою для задоволення позову особи про визнання дій протиправними, якщо його права не порушені.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про витребування у АТ «Харківобленерго» доказів.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.07.2021 задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «Харківобленерго» належним чином завірені копії документів, якими підтверджується контрольне зняття та фіксування показань лічильника електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 17.10.2019 по 01.03.2021 щодо абонента ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дані щодо особи контролера Акціонерного товариства «Харківобленерго», яка у період з 31.12.2017 по 01.03.2021 знімала покази приладу обліку електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Репало О.О.в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів АТ «Харківобленерго» - Кузнецова М.М., Григоренко Ю.Є. та ПрАТ «Харківенергозбут» - Табарча Г.О. у судовому засідання проти задоволення позову заперечували, посилаючись на доводи, викладені у відзивах.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представників відповідачів, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з постачання електричної енергії, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_3 .

Покази лічильника електроенергії ОСОБА_1 надавав АТ «Харківобленерго» шляхом повідомлення та внесення показів в особистому кабінеті на сайті АТ «Харківобленерго» (а.с. 15, 16, 17).

Позивач неодноразово звертався до відповідачів із зверненням щодо проведення перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника у відповідності до тарифів, діючих на період нарахування.

Як убачається з відповіді АТ «Харківобленерго» від 21.10.2019 за № 57РВ/26-3941 станом до розрахункових показів електролічильника «012566» від 31.12.2018 переплата за спожиту електричну енергію в АТ «Харківобленерго» складає 23,03 грн, яка буде перерахована на особовий рахунок ОСОБА_1 в ПрАТ «Харківенергозбут» у листопада 2019 року (а.с. 21).

Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 з 01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 19.06.2018 №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268. За АТ «Харківобленерго» залишається функція розподілу електричної енергії.

В судовому засіданні також була допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка є контролером АТ «Харківобленерго» та знімає покази приладу обліку електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 . Остання пояснила, що про обставини зняття показів приладу обліку електроенергії у будинку позивача вона нічого не пам`ятає через сплив часу та велику кількість абонентів, яких обслуговую. За таких обставин показання свідка ОСОБА_3 судом при ухваленні рішення не приймаються, виходячи з принципу належності доказів.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суди, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Конституції України, ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Як передбачено ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Між тим, позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, які б підтверджували порушення його прав відповідачами. Так, позивачем не доведено, що відповідачі здійснювали нарахування за спожиту електричну енергію в інший спосіб ніж це передбачено чинними нормативними актами, при цьому штучно збільшуючи нарахування за спожиту електричну енергію, внаслідок чого могли виникнути розбіжності у показах лічильника та нарахуванні оплати. Позивач в судовому засіданні зазначив, що йому не відомо чи є в нього переплата за спожиту електричну енергію, проте вважає, що нарахування здійснено в більшому розмірі ніж ним спожито. При цьому різницю в нарахуванні позивач назвати не зміг, але вважає, що вона приблизно дорівнює сумі заборгованості за спожиту електричну енергію про яку вказують відповідачі.

Суд зазначає, що позивач, будучі обізнаним про тарифи на електричну енергію, не був позбавлений можливості здійснювати оплату за фактично спожиту електричну енергію, відповідно до показань свого лічильника та за діючими на час споживання тарифами.

Оскарження ОСОБА_1 дій АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» щодо не проведення перерахунку нарахованої щомісячної плати за споживання електричної енергії із коригуванням показників відповідно до фактичних спожитих показників лічильника за період з 31.12.2017 по 31.12.2018, 01.01.2019 по 01.03.2021, які по суті є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначені ОСОБА_1 обставини можуть бути запереченнями у разі пред`явлення до нього позову АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення заборгованості, однак таких позовних вимог до нього ніхто не заявляв.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його порушеного права чи законного інтересу з боку АТ «Харківобленерго», ПрАТ «Харківенергозбут», а в діях відповідачів не встановлено порушень положень вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору підлягають вирішенню за правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 3, 15, 16 ЦК України, статтями 5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 2,8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 10-13,76-83, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживача - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Харківобленерго», юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00131954.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42206328.

Повний текст рішення складено 16.08.2021.

Суддя Ю.А. Феленко