Справа №296/1708/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

25.08.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 14.05.2021 року, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером №34541 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 17 794,68 грн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 5 764,31 грн; стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказано, що у кредитному договорі (заяві №001-05002-171013 від 17.10.2013 року) не передбачена процента ставка за користування кредитом, але у Виконавчому написі пропонується стягнути заборгованість по простроченим процентам в розмірі 4 553,42 грн. Позивач стверджує, що стягувачем не дотримано процедури, яка передує вчиненню виконавчого напису нотаріуса, кредитор перед зверненням до нотаріуса не направив вимогу позивачу про усунення порушення (виконання зобов`язань) по кредитному договору; до кредиту та процентів пропущений строк позовної давності, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не врахував. Крім того, нотаріус не мав права вчиняти напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Позивач вказала, що строк кредитування становить 364 календарні дні, тобто один рік, а відповідно 17.10.2014 року наступила кінцева дата виконання зобов`язань, крім того позивач вважає, що заборгованість яка у неї була в минулому погашена повністю, щодо документів на підтвердження погашення заборгованості то вони не збереглися, оскільки минув великий проміжок часу. Таким чином, позивач з виконавчим написом нотаріуса не погоджується повністю, вважає, що він суперечить нормам чинного законодавства України, вчинений з порушенням порядку, який передує його вчиненню, а сума, яка за ним стягується не є безспірною.

В судове засідання 25.08.2021 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 82).

Відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 73, 77), відзиву на позовну заяву не надходило.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Дорошкевич В.Л. про час та місце розгляду справи повідомлена належними чином (а.с. 74), пояснень щодо позовної заяви не подавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №34541 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 17 794,68 грн; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 5 764,31 грн (а.с. 51).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою суду від 20.05.2021 року постановлено витребувати у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни інформацію про розмір коштів, які було стягнуто з ОСОБА_1 в ході виконання виконавчого напису від 08.09.2020 року, який вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером №34541, по виконавчому провадженню № 63655888; витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 08.09.2020 року за реєстровим номером №34541 щодо стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд».

Ухвала суду залишилась не виконаною.

На заяву позивача, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. було надано документи, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис, а саме копію кредитного договору №001-05002-171013, укладеного 17.10.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Вчинення виконавчого напису є одним з видів захисту порушеного права та відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.12.2012 р. (в редакції від 07.04.2017 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, зокрема, що для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Окрім того пункт 5.1. вказаного Порядку передбачає, що виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість.

Зі змісту виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року, при цьому, зі змісту кредитного договору №001-05002-171013, укладеного 17.10.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 встановлено, що строк дії договору становить один рік, тобто до 17.10.2014 року.

Відповідачами не спростовано доводів позивача про те, що виконавчий напис вчинено поза межами строку позовної давності, не доведено, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172.

В редакції вказаного переліку від 29.11.2001 року передбачалась можливість стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами. Нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право

звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису мають бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Звернення стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не на підставі нотаріально посвідчених договорів, не передбачалось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості..

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року №295/20084/14 визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Спірний виконавчий напис вчинено 08.09.2020 року.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу безпідставного застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Проте, як вбачається зі змісту договору №001-05002-171013 від 17.10.2013 року, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, нотаріальне посвідчення кредитного договору не здійснювалось, відтак, нотаріально посвідчений договір не був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів та підтвердження безспірної заборгованості боржника.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та заявляє їх у повному обсязі.

Крім того, встановлено, в рамках виконавчого провадження №63655888 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. здійснюється виконання виконавчого напису від 08.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Гораєм О.С. про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Аланд».

30.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яка отримує дохід в Благодійній організації «Благодійний центр «Хесед Шломо».

Згідно довідки Благодійної організації «Благодійний центр «Хесед Шломо» від 07.05.2021 року, на підставі вказаної вище постанови виконавця були здійснені відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 5764,31 грн, за період з грудня 2020 року по 01.04.2021 року (а.с. 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року по справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 по справі № 918/47/18, від 01.04.2019 по справі № 904/2444/18.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, сума 5764,31 грн була набута ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» безпідставно, відтак підлягає поверненню позивачу. На підставі чого, заявлена вимога про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» коштів у розмірі 5764,31 грн підлягає до задоволення.

З приводу залучення приватного нотаріуса Горая О.С. в якості співвідповідача у справі, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року в справі № 474/106/18 (провадження № 61-13847св19) зазначено, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на користь позивача судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим номером №34541 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 17 794,68 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 5 764,31 грн та судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 14, оф. 301, код: 42642578,

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження: м. Житомир, вул. В.Бердичівська,35.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Дорошкевич Віра Леонідівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. Р.Окіпної, 4-а, оф. 71-а.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2021 року.

Суддя Л.М. Чішман