Справа №333/3494/20
Провадження №2/333/271/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: акціонерне товариство «Запорізька регіональна біржа нерухомості», 69005, м. Запоріжжя, вул. Правди, буд. 53

про визнання дійсним договір купівлі - продажу частини житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договір купівлі - продажу від 12.06.1996 року №3466.К частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , укладеного між позивачем та ОСОБА_4 . Зазначений договір було зареєстровано в акціонерне товариство «Запорізька регіональна біржа нерухомості», про що зроблено відповідний запис в Журналі реєстрації угод по купівлі-продажу нерухомості, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Договір пройшов також реєстрацію в Запорізькому бюро технічної інвентаризації та записаний в реєстрову книгу №90р. від 13.06.1996 року №13820. На цей час договір зареєстрований в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.08.2019 року. Відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення договору, угоди зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Враховуючи, що сторони виконали свої обов`язки за договором купівлі - продажу від 12.06.1996 року №3466.К частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , позивач вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про визнання вказаного договору дійсним. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На цей час посвідчити вказаний договір позивач не має можливості. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_3 . З цих підстав, до відповідача перейшли всі права та обов`язки за договором купівлі - продажу від 12.06.1996 року №3466.К частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . З огляду на викладене, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

12.06.1996 р. між ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 3466.К, за умовами якого (п. 1. договору) Продавець продав, а Покупець купила 8/25 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 624 кв.м.(а.с. 10).

Пунктом 10 договору купівлі-продажу № № 3466.К визначено, що згідно з ст. 227 ЦК України цей договір підлягає реєстрації в Запорізькому міжміському Бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається із змісту вказаного вище договору, останній був зареєстрований Запорізькою регіональною біржею нерухомостіна підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 р., про що зроблений запис в Журналі реєстрації угод по купівлі-продажу нерухомості від 12.06.1996 рокуза № 3466.К.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.11.2019 року №188967294, 8/25 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (а.с. 18-19).

Також, згідно з відомостями, що містяться в технічному паспорті на 8/25 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , виготовленому ФОП ОСОБА_5 , станом на 16.09.2019 року, власником вказано частини будинку є ОСОБА_1 (а.с. 12-17).

Предметом заявлених вимог є визнання договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року№ 3466.К дійсним з підстав недодержання сторонами при його укладенні вимог закону про нотаріальне посвідчення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК Української РСР (в редакції, що була чинною станом на 12.06.1996 року, тобто на час укладення між сторонами спірного договору), угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року), угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 44 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року) встановлено, що повинні укладатись у письмовій формі угоди громадян між собою, відносно яких закон вимагає додержання письмової форми.

За приписами ч. 1 ст. 45 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року), недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Статтею 47 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року) унормовано, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу (ч. 1).

Як встановлено вище судом, правовідносини сторін урегульовано договором купівлі-продажу жилого будинку від 12.06.1996 року, який укладено у простій письмовій формі.

Нормами ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року) встановлена форма договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Таким чином, оскільки предметом договором купівлі-продажу від 12.06.1996 р. було нерухоме майно, такий договір мав бути нотаріально посвідченим.

Оскільки, сторонами спірного договору купівлі-продажу в момент вчинення правочину не було додержано вимог, які встановлені законом про нотаріальне посвідчення договору, то згідно з ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року) такий договір є недійсним.

Частиною 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року) передбачена можливість визнання договору дійсним за певних умов. Зокрема, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (ч. 2).

Із змісту зазначеної вище правової норми вбачається, що визнання дійсним договору у зв`язку з недодержанням його нотаріальної форми можливо при наявності умов, зокрема: спірний договір повинен бути виконаний; виконаний договір підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню у порядку, встановленому Законом України "Про нотаріат"; обов`язковість нотаріальної форми повинна бути вказана в законі; визнати дійсним договір з цих підстав можливо за вимогою сторони, яка виконала угоду, при цьому інша сторона повинна ухилятись від його нотаріального посвідчення; суд повинен перевірити, чому угода не була нотаріально посвідчена.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.05.2005 року № НОМЕР_1 , актовий запис №4903 (а.с. 47).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч. 1 ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.02.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-229, спадкоємцем всіх прав та обов`язків після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 59).

З огляду на викладене, враховуючи смерть 22.05.2005 року ОСОБА_4 , позивачем заявлено вимоги про визнання договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року№ 3466.К дійсним саме до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог, представником позивача долучено до матеріалів справи № 333/3494/20 роздруківку смс-листування з абонентом «Liora» (а.с. 82-83).

Дослідивши зазначені вище докази, судом не приймаються до уваги зазначена вище роздруківка смс-листування з абонентом «Liora», оскільки остання не містить належних та допустимих доказів, що підтверджують факт листування позивача чи її представника саме з відповідачем у справі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи № 333/3494/20, позивач в обґрунтування заявленої правової позиції не надала суду жодних доказів звернення до ОСОБА_3 (відповідача) або ж до ОСОБА_4 з пропозицією про нотаріальне посвідчення спірного договору.

Також, в матеріалах цієї справи відсутні будь-які докази ухилення відповідача ( ОСОБА_3 ) або ж до ОСОБА_4 від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року№ 3466.К чи наявність заперечень останніх проти такого нотаріального посвідчення.

Крім того, при розгляді цієї справи судом враховані положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що була чинною станом на 12.06.1996 року, тобто на час укладення між сторонами спірного договору), якими, в т.ч., позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Так, ст. 15 вказаного Закону (в редакції, що була чинною станом на 12.06.1996 року) передбачено, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня (ч. 1). Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню (ч. 2). Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі (ч. 4). Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам (ч. 5).

З огляду на викладене, позивачем не надано та в матеріалах цієї справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що частина житлового будинку, яка є предметом договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року, станом на час його укладення, відносився до товарів, допущених до обігу на товарній біржі, а сторони цього договору ( ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ) дійсно були членами Запорізької регіональної біржі нерухомості.

Таким чином, оскільки суду не надано доказів ухилення відповідача ( ОСОБА_3 ) від нотаріального посвідчення договору, які є необхідною умовою для визнання судом такого договору дійсним, суд не вбачає правових підстав, визначених ст. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції станом на 12.06.1996 року), для визнання договору купівлі-продажу від 12.06.1996 року№ 3466.К дійсним. У зв`язку з чим, судом відмовляється у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 19.08.2021 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова