У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову,

встановив:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Пархоменко М.В. звернулася до суду із вищевказаною заявою, вказавши особою, яка буде залучена в якості відповідача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричко Ю.О., вчиненого 29.06.2021 за №1323 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість у сумі 668877, 18 грн.

Представник заявника зазначає, що ним впродовж десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову буде пред`явлено відповідний позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування забезпечення позову представник заявника вказує, що ним у липня 2021 року було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66162065 від 21.07.2021, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. за результати розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричко Ю.О., вчиненого 29.06.2021 за №1323 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість у сумі 668877, 18 грн. за період з 01.07.2018 по 25.06.2021 за кредитним договором №350/05-2006 від 23.05.2006. Однак вказує, що рішенням Тячівського районного суду у 2017 році за вказаним кредитним договором було стягнуто заборгованість, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відтак розмір заборгованості заявника зафіксована судовим рішенням і не може бути змінена. Представник заявника вважає вчинення виконавчого напису безпідставним, а суму заборгованості спірною. Зазначає, що заявник є пенсіонером, пенсія якого є єдиним заробітком такого.

Згідно з положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Згідно з положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Представник заявника вказує, що предметом позову, який буде пред`явлений ним в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України, є визнання виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричко Ю.О., вчиненого 29.06.2021 за №1323 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість у сумі 668877, 18 грн. за період з 01.07.2018 по 25.06.2021 за кредитним договором №350/05-2006 від 23.05.2006.

На виконання вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. за заявою стягувача відкрито виконавче провадження №66162065.

На підтвердження своїх майбутній позовних в частині обґрунтування оспорюваності вказаного виконавчого напису представник заявника посилається на рішення Тячівського районного суду від 31.10.2017 у справі 3307/35/17, за яким встановлено суму заборгованості заявника перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором №350/05-2006 від 23.05.2006, яка становить 131493, 83 грн. та у сумі неустойки 131493, 83 грн. При цьому за вказаним вище виконавчим написом сума до стягнення визначена у 668877, 18 грн. Вказана відмінність у сумах заборгованості за кредитом, за твердженням представника заявника, свідчить про спірність стягуваних за виконавчим написом сум.

Окрім цього з пенсійного посвідчення вбачається, що заявник є пенсіонером та отримує пенсію за віком. При цьому у виконавчому провадженні №66162065 постановлено постанову від 10.08.2021 про звернення стягнення на доходи заявника у ГУ ПФУ в Закарпатській області у розмірі 20%.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову, який буде пред`явлений заявником в порядку ч. 4 ст. 152 ЦПК України, та заявлені його представником заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника як позивачки за захистом яких він планує звернутися до суду.

Тож, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів заявника, зокрема шляхом попередження стягнення з його пенсії сум заборгованості, що стягується за оспорюваним виконавчим написом, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа.

При цьому, суд враховує те, що саме такий вид забезпечення позову як зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується позивачем як боржником у судовому порядку, є достатнім і співмірним із вимогами, які планує пред`явити заявник як позивач, відповідає вимогам Закону.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66162065, відкритому за постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М., що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричко Ю.О., вчиненого 29.06.2021 за №1323 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованість у сумі 668877, 18 грн.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов