Справа № 462/3905/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л.розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Львівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 - про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ПрАТ «Львівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , у якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення електропостачання у квартирі позивача за рахунок ОСОБА_2 ; зобов`язати ПрАТ «Львівобленерго» усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення електропостачання у квартирі позивача за рахунок ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 15000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 , розташованої на першому поверсі. На другому поверсі вказаної квартири проживає родина ОСОБА_2 . У квітні 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали здійснювати незаконне самочинне будівництво своєї квартири. У зв`язку із незгодою позивача з такими діями між ними виник конфлікт. ОСОБА_3 у жовтні 2017 року без належного дозволу підключився до електромережі позивача. Крім цього, родина ОСОБА_2 самовільно закрили на ключ лічильник позивача несертифікованою металевою коробкою, позбавивши вільного доступу до такого ОСОБА_1 . З жовтня 2017 року по літо 2020 року на другому поверсі даної квартири проживав внук ОСОБА_2 та, у зв`язку із відсутністю газопостачання, використовували електроенергію позивача та не слачував за її споживання. У зв`язку з відсутністю доступу до свого лічильника, ОСОБА_1 сплачувала щомісячно за спожиту нею та сім`єю ОСОБА_2 електроенергію в розмірі 100 квт. У подальшому у квартирі утворився борг перед ПрАТ «Львівобленерго», що мало наслідком припинення енергопостачання з 26.09.2018 року. 02.10.2018 року енергопостачання було відновлено, у зв`язку з погашенням заборгованості. Однак, ввечері цього ж дня позивач виявила, що у її квартирі на першому поверсі світло відсутнє. Позивач неодноразово зверталися із заявами щодо відновлення електропостачання у квартирі на першому поверсі до ПрАТ «Львівобленерго», а також із заявами до правоохоронних органів з приводу незаконних дій ОСОБА_3 щодо пошкодження кабелю та, таким чином, припинення електропостачання у квартирі позивача. 03.12.2018 року ОСОБА_2 перенесли лічильник позивача на свою самовільну будову, забезпечивши електропостачанням лише другий поверх квартири. Станом на час звернення до суду, вказані порушення ОСОБА_2 не усунуті, та такими діями, відповідач ОСОБА_2 завдала їй матеріальної шкоди у розмірі 15000,00 грн., а також моральної шкоди, яку позивач оцінює у розмірі 50000,00 грн. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Третій особі роз`яснено право подати пояснення щодо позову або відзиву на нього та встановлено строк на подання таких.

У вказаний строк відповідач ПрАТ «Львівобленерго» подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки не порушив жодних прав позивача, належним чином виконує свої обов`язки стосовно передачі електричної енергії до внутрішньобудинкових мереж та не є суб`єктом, що здійснює перешкоди в користуванні майном позивача. Крім цього, вказав, що за адресою: АДРЕСА_2 у ПрАТ «Львівобленерго» заведений особовий рахунок № НОМЕР_1 (269/67) на ОСОБА_2 . Розрахунок в будинку за даною адресою ведеться за одним засобом обліку (лічильником), споживачі з питаннями розділу обліку не зверталися, незважаючи на те, що 12.06.2008 року провели реальний поділ квартири АДРЕСА_1 на дві сім`ї. Передача електричної енергії Товариством здійснюється належним чином, до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача, а саме до вихідних клем вузла вимірювання побутового споживача, що не заперечується жодним з співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі позивачем. Оскільки, внутрішньобудинкові електричні мережі буд. АДРЕСА_3 належать декільком власникам, то відповідальність за їх стан несуть усі співвласники будинку за вказаною адресою.Посилання позивача на сплату рахунків за спожиту електроенергію в 2015-2017 роках, і зазначення її як відповідального споживача електроенергії, такий обов`язок особа бере на себе самостійно, Товариством не заперечується та не має значення до предмету спору, оскільки відповідно статті 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечила та вказала, що позивач чинить перешкоди щодо отримання послуг електропостачання у квартирі на другому поверсі, відмовляється надати дозвіл на встановлення окремого засобу обліку електроенергії для приміщень другого поверху квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , незважаючи на те, що фактично не проживала за вказаною адресою, сплатила заборгованість за отримані послуги з електропостачання, після чого 02.10.2018 року ПрАТ «Львівобленерго» відновило електропостачання до зазначеної квартири. 03.12.2018 року працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було перенесено електричний лічильник з комори позивача на вулицю для забезпечення доступу до даного лічильника та опломбовано такий лише 09.01.2019 року. За вказаний період часу третя особа провів підключення від приладу обліку електричної енергії квартири належних йому приміщень другого поверху квартири АДРЕСА_4 , а позивач таких дій для підключення належного їй першого поверху квартири від приладу обліку електричної енергії не вчинила. Крім цього вказала, що позивач не надала належних та допустимих доказів щодо вчинення відповідачем незаконних дій по відношенню до її майна, а також доказів, які б підтверджували факт завдання їй матеріальних збитків та моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подала суду відповідь на відзив, у якій підтримала, викладене у позові та вказала, що саме відповідач ОСОБА_2 , відповідно до рішення суду від 12.06.2008 року, мала виокремити частину будинку, присвоїти окрему поштову адресу і підключити собі комунальні вигоди, а наявні комунікації мали залишитись за її частиною квартири. Крім цього, ствердила, що саме відповідач перенесла лічильник та при перенесенні відключила її приміщення від енергопостачання.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.06.2008 року проведено реальний поділ квартири АДРЕСА_1 , виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 приміщення другого поверху під літ.1-6, площею 6,2 кв.м., 1-7, площею 0,4 кв.м, 1-8, площею 10,8 кв.м., 1-9, площею 18,0 кв.м., а всього загальною площею 36,2 кв.м., ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 приміщення першого поверху під літ. 1-1 площею 7,4 кв.м., 1-2 площею 1,3 кв.м., 1-3 площею 5,6 кв.м., 1-4 площею 3,3 кв.м, 1-5 площею 16,3 кв.м., 1-10 площею 8,6 кв.м., а всього загальною площею 42,5 кв.м. /а.с.11-12/.

Згідно листа-відповіді ПрАТ «Львівобленерго» вих. №30-03086 від 06.09.2018 року, на ОСОБА_2 заведений особовий рахунок № НОМЕР_1 (269/67) та рахунки за спожиту електроенергію виставляються на неї /а.с.27/.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи копій витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.13-14/ та із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно /а.с.132-134/ квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_7 - 2/9 частки на підставі договору дарування від 22.09.2017, ОСОБА_3 - 2/9 частки на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 17.03.2008 та рішення суду від 12.06.2008 та 5/9 часток на праві спільної сумісної власності на підставі рішення суду від 12.06.2008 - ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Як встановлено судом та таке підтверджується сторонами, 02.10.2018 року співробітниками ПрАТ «Львівобленерго» після погашення заборгованості у квартирі АДРЕСА_1 за надання електричної енергії, було відновлено електропостачання.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.02.2021 року, на яке у своїх письмових заявах по суті справи покликаються позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , та яке набрало законної сили, встановлено, що 03.12.2018 року співробітниками ПрАТ «Львівобленерго» перенесено електричний лічильник з будинку на вулицю.

Доказів викрадення лічильника або інших незаконних дій щодо його перенесення з будинку на вулицю відповідачем ОСОБА_2 чи третьою особою ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 суду не подала.

Натомість, як вбачається із змісту відповіді ПрАТ «Львівобленерго» №280-028 від 09.01.2019 року, відповідно до вимог правил улаштування електроустановок, місце розташування засобу обліку за адресою: АДРЕСА_2 було погоджено з гр. ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 16.04.2020 року, в результаті перевірки звернення ОСОБА_1 , факт крадіжки приладу обліку електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 не знайшов свого підтвердження. Лічильник обліку електроенергії знаходиться у місці доступному як споживачу, так і представникам постачальника електроенергії /а.с.46/.

Правовідносини які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (надалі - ПРРЕЕ).

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу,у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі,основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Відповідно до п. 1.1.1. ПРРЕЕ, ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

ПрАТ «Львівобленерго» є оператором системи розподілу в розумінні Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 2019-VIII. Зокрема, оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (п. 56 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Статтею 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено обов`язки оператора системи розподілу, зокрема відповідно до підпункту 2 пункту 1 вказаної статті оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії з дотриманням встановлених показників якості надання послуг.

Розподіл електричної енергії - це транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії (п.78 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»)

Відповідно до п.1.2.3. ПРРЕЕ оператор системи не має права відмовити в розподілі (передачі) електричної енергії електропостачальникам та споживачам до межі балансової належності їх електроустановок.

Як вбачається зі змісту п. 1.2.4. ПРРЕЕ, точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок.

Згідно з п. 2.2.6 ПРРЕЕ межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності для індивідуальних будинків між споживачем та оператором системи встановлюється у разі кабельного вводу або використання ізольованого проводу при відгалуженні від лінії електропередачі - на наконечниках кабелю живлення або ізольованого проводу на ввідному пристрої будівлі, якщо ввідно-розподільний пристрій розташований усередині будівлі, або на вихідних клемах вузла вимірювання, якщо ввідно-розподільний пристрій та вузол обліку електроенергії розміщені ззовні будівлі.

За стан контактних з`єднань на межі експлуатаційної відповідальності та на вхідних і вихідних клемах, опломбованих у вузлах обліку засобів вимірювальної техніки, відповідає оператор системи.

Як вбачається із відповіді ПрАТ «Львівобленерго» №280-028 від 09.01.2019 р., працівниками Залізничної групи відділу по роботі з побутовими споживачами ПрАТ «Львівобленерго»09.01.2019 р. у присутності ОСОБА_3 було повторно проведено технічну перевірку схеми електропостачання за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок якої встановлено, що засіб обліку № 10074218, тип - Меридіан СОЭ 1.02/2Т, клас точності - 1, держповірка ІІ квартал 2010 р. встановлений у виносній шафі обліку, підключений згідно схеми, показник - 19935. Проведено перевірку технічних характеристик засобу обліку, засіб обліку електроенергії працює в межах норми, напруга на засіб обліку подана, про що складено акт технічної перевірки схеми електропостачання ПТ097014 від 09.01.2019 р. Внутрішньобудинкові (внутрішньоквартирні) електричні мережі квартири АДРЕСА_1 належать власнику будинку (квартири), який забезпечує технологічну можливість передачі електричної енергії власними технологічними електричними мережами до струмоприймачів. Тобто, мережа яка виходить з відхідних клем розрахункових засобів обліку належить споживачам /а.с.43-44/.

Згідно долученого до матеріалів справи акта обстеження електроустановок споживача від 27.03.2020 р., працівниками ВРПС ЛЕМ ПрАТ «Львівобленерго» було проведено обстеження схеми електропостачання за адресою: АДРЕСА_4 та встановлено, що засіб обліку №10074218, тип - Меридіан СОЗ 1.02/2Т, клас точності - 1, держповірка II квартал 2010р. встановлений у виносній шафі обліку, підключений згідно схеми, показник - 25621. Пломби не ушкоджені /а.с.101/.

Крім цього, до матеріалів справи долучено відповідь ПрАТ «Львівобленерго» від 28.11.2018 року, згідно якої при проведенні у присутності ОСОБА_1 обстеження електроустановки за адресою: АДРЕСА_2 несанкціонованих підключень не виявлено /а.с.36/.

Як вказав відповідач ПрАТ «Львівобленерго» у поданому відзиві на позов та цього не спростовано іншими учасниками справи, споживачі з питаннями розділу обліку не зверталися, незважаючи на те, що 12.06.2008 року провели реальний поділ квартири АДРЕСА_1 на дві сім`ї. Розрахунок в будинку за даною адресою ведеться за одним засобом обліку (лічильником).

Суд приймає до уваги твердження ПрАТ «Львівобленерго» про належне виконання своїх обов`язків як оператора системи розподілу електричної енергії з передачі електричної енергії Товариством належним чином, до межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача, а саме до вихідних клем вузла вимірювання побутового споживача, що не оспорюється іншими учасниками справи.

Відтак, суд приходить до переконання, що позивач не довела перед судом порушення її прав ПрАТ «Львівобленерго», зокрема шляхом вчиненням перешкод у користуванні її майном, Товариство не здійснювало припинення електропостачання електричної енергії позивачу, а тому позов в частині вимог до ПрАТ «Львівобленерго» не підлягає до задоволення у зв`язку із недоведеністю.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_2 , суд виходить з такого.

Як встановлено судом, на даний час відповідач ОСОБА_2 не є співвласником квартири АДРЕСА_1 та, як вказала позивач та таке підтвердила відповідач ОСОБА_2 , остання не проживає за вказаною адресою.

Як вказала позивач у позовній заяві, з жовтня 2017 року по літо 2020 року на другому поверсі квартири АДРЕСА_1 проживав внук ОСОБА_2 .

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо дій ОСОБА_3 з приводу неправомірного відключення послуги електропостачання у її квартирі.

Згідно відповідей Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області та ГУ НП у Львівській області /а.с.31, 32, 33, 39, 40, 41, 46, 47, 48/ вбачається, що у результатах проведених перевірок не встановлено складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріали справи не містять жодного доказу втручання відповідача ОСОБА_2 у роботу лічильника, який є повірений та опломбований, встановлений у доступному для контролерів ПрАТ «Львівобленерго» місці.

Крім цього, суд не приймає до уваги покликання позивача на акт контрольного огляду /а.с.37/, оскільки такий не містить печатки, виготовлений на звичайному аркуші, а не на відповідному бланку встановленої форми, натомість до матеріалів справи позивачем долучено акт контрольного огляду від 16.11.2018 р. /а.с.38/, який не містить підтвердження самовільного втручання чи пошкодження засобу обліку електроенергії, встановленого на об`єкті споживача.

Відтак, позивач не надала суду доказів, що саме відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні її майном шляхом відключення належних позивачу приміщень квартири від електропостачання.

Крім цього, суд приймає до уваги пояснення відповідача ОСОБА_2 , що 03.12.2018 року працівниками ПрАТ «Львівобленерго» було перенесено електричний лічильник з комори позивача на вулицю для забезпечення доступу до даного лічильника та опломбовано такий лише 09.01.2019 року. За вказаний період часу третя особа провів підключення від приладу обліку електричної енергії квартири належних йому приміщень другого поверху квартири АДРЕСА_1 , а позивач таких дій для підключення належного їй першого поверху квартири від приладу обліку електричної енергії не вчинила.

Суд критично оцінює твердження позивача, що саме відповідач ОСОБА_2 , відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.06.2008 року, мала виокремити частину будинку, присвоїти окрему поштову адресу і підключити собі комунальні вигоди, а наявні комунікації мали залишитись за її частиною квартири, оскільки із змісту вказаного рішення суду таке не вбачається.

Щодо покликання позивача на оплату рахунків за спожиту електроенергію у 2015-2017 роках, то суд звертає увагу позивача, що відповідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Разом з тим, враховуючи стійкий конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується постійними судовими спорами між ними та зверненнями до правоохоронних органів, суд звертає увагу позивача на пояснення відповідача ОСОБА_2 про надання згоди нею та ОСОБА_3 на розділ обліку та встановлення окремих засобів обліку, зокрема електричної енергії, нащо потрібна згода усіх співвласників квартири.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном шляхом відновлення електропостачання у квартирі позивача за рахунок ОСОБА_2 слід відмовити за недоведеністю.

Позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди із ОСОБА_2 є похідними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПрАТ «Львівобленерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 - про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або в строки та порядку, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 06 вересня 2021 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.