СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6029/20

пр. № 2/759/869/21

12 липня 2021 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 08.04.2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення, яким просить усунути йому перешкоди як власнику квартири у здійсненні права власності та користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову, позивач зазначає, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року по справі № 759/6784/18 позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . даний момент в квартирі проживає та зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 . Врегулювати виселення та зняти з реєстрації відповідача з житлового приміщення шляхом досудового врегулювання не вдалося.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Розгляд справи проводиться на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України з урахуванням не поважності причин неявки, а з урахуванням відсутності відзиву відповідача, з урахуванням можливості вирішення спору за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 набув право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.12.2019 року ( а.с. 7-8).

З довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Оскільки відповідач своїм проживанням порушує права позивача як власника спірної квартири, перешкоджаючи йому володіти, користуватись та розпоряджатись квартирою, а позивач має право вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та в зв`язку із задоволенням позову, понесені позивачем судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права користування ОСОБА_1 , квартирою АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) права користування квартирою АДРЕСА_1 та виселення з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда