Справа № 496/3722/21
Провадження № 2-о/496/149/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Своїми вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, а саме: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 та особисті рахунки в АТ «Ощадбанк» та у «Піреус Банк». З метою прийняття спадщини він звернувся до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Саніної Л.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але йому було відмовлено, оскільки при огляді документів нотаріусом було виявлено, що в свідоцтві про народження заявника, в графі мати зазначена « ОСОБА_3 », натомість як в її свідоцтві про смерть « ОСОБА_3 ». Крім того, листом Біляївського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.03.2021 року №946/59-82 йому було відмовлено в повторній видачі свідоцтва про народження, оскільки, в паспорті заявника його прізвище зазначено « ОСОБА_4 », в той час, як в свідоцтві про смерть та його свідоцтві про народження прізвище матері вказано « ОСОБА_5 », з метою встановлення факту родинних відносив, він звернувся до суду.

Заява обґрунтована необхідністю приведення у відповідність із дійсними відомостями про мати заявника.

Вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наданих доказів, суд дійшов до наступного висновку.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до приписів ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 5 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав заявника. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Савіної Л.А. від 10.08.2021 року, особами, які подали заяву про прийняття спадщини є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Отже, судом встановлено, що існує можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а саме ОСОБА_2 , а тому справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право. За наявності спору про право, захист порушеного права має відбуватись в порядку позовного провадження.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2019 року справа № №755/16776/17, провадження № 61-1536св19 встановлено, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки заявник звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, а при ознайомленні із заявою було встановлено наявність спору про право, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 4 ст.315 ЦПК України відмовити у відкритті провадження.

Керуючись ст. ст.258,259,260,268, 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин.

Роз`яснити заявнику його право на звернення з заявленою вимогою в порядку позовного провадження.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові.

Заяву із всіма доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя В.М. Буран