08.09.2021 227/2513/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на його утримання, у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 сину позивача виповнилось 18 років, але він продовжує навчання у Слов`янському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації та є студентом 1 курсу денного відділення. Термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Відповідач ухиляється від утримання сина, який продовжує навчання, матеріальної допомоги не надає. Кошти на утримання сина надає позивачка. Враховуючи, що на час навчання син позбавлений можливості самостійно себе забезпечити та потребує матеріальної допомоги від батьків на харчування, ліки (він є інвалідом ІІ групи), несе транспортні витрати, а протягом останніх восьми місяців відповідач матеріальної допомоги не надавав, хоча працює у ТДВ шахта «Білозерська» та отримує заробітну плату, утримує неповнолітню доньку, тому позивач вважає, що останній спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Сторони, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності, в якій остання в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, оскільки у першому кварталі 2021 року ОСОБА_3 отримував дохід від КП «Добро» в розмірі 31947 грн. та проходив реабілітацію від алкогольної залежності, що викликає сумнів щодо його навчання взагалі.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується долученою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 серпня 2002 року (а.с.9) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12 квітня 2008 року (а.с. 7).

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано 27 січня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 08 червня 2006 року. (а.с. 8)

ОСОБА_3 , є інвалідом другої групи з 24 липня 2020 року (захворювання з дитинства до 18 років), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 845837 від 12 жовтня 2020 року. (а.с. 10)

Як вбачається з довідки № 167 від 20 серпня 2021 року, виданої Слов`янським енергобудівним технікумом, ОСОБА_3 дійсно навчається в Слов`янському енергобудівному технікумі І-ІІ рівня акредитації і дійсно є студентом 2 курсу денного відділення. Термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. А також отримує щомісячно стипендію в розмірі 890,00 грн. Та за період вересень 2020 року - серпень 2021 року нарахована стипендія становила 9790,00 грн.

Згідно отриманої від Головного управління ДПС у Донецькій області довідки від 13 серпня 2021 року про доходи ОСОБА_2 , за перший квартал 2021 року останнім отримано дохід від ТДВ «Шахта Білозерська» (заробітна плата) - 50718,91 грн.

Згідно цієї ж довідки, ОСОБА_3 за перший квартал 2021 року отримав стипендію в розмірі 2670,00 грн., соціальні виплати 3538,00 грн. та 1769,00 грн., заробітну плату 12783,50 грн. та 18721,24 грн., тобто загальний дохід становив 39481,74 грн.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

Отже конструкцією статей 199 та 200 СК України передбачено, що позивач має довести факт потреби у матеріальній допомозі, а відповідач має довести неможливість надання такої допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 після досягнення вісімнадцяти років продовжує навчання та має ІІ групу інвалідності, а отже має потребу в наданні матеріальної допомоги.

Посилання представника відповідача на сумнів щодо навчання взагалі ОСОБА_6 спростовуються наданою повторно Слов`янським енергобудівним технікумом довідкою про підтвердження його навчання на 2 курсі на денному відділенні цього закладу.

У свою чергу, згідно отриманої від ГУ ДПС у Донецькій області довідки від 13 серпня 2021 року про доходи ОСОБА_2 , за перший квартал 2021 року останнім отримано дохід від ТДВ «Шахта Білозерська» (заробітна плата) - 50718,91 грн.

Згідно цієї ж довідки, ОСОБА_3 за перший квартал 2021 року отримав загальний дохід у розмірі 39481,74 грн.

У свою чергу, хоча ОСОБА_3 є повнолітньою дитиною відповідача та продовжує навчання, а відповідач може надавати допомогу, але як встановлено судом, ОСОБА_3 має власний дохід (загалом за першій квартал 2021 року становив 39481,74 грн.), який є достатнім для забезпечення його власних потреб та майже дорівнює доходам відповідача.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 4, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 352-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

08.09.2021