Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/383/21
Єдиний унікальний №733/839/21
Рішення

Іменем України

30 серпня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді - Вовченка А.В.

за участю секретаря - Мошенець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів призначених за рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22.02.2019 року у справі №733/1545/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі з 1800 гривень на 2600 гривень на дитину, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обрунтований тим, що позивачка ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30.11.2010 року було розірвано. У шлюбі в сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22.02.2019 року у справі №733/1545/18 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , щомісячно по 1800 грн. до повноліття дитини.

Позивачка зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений рішенням Ічнянського районного суду від 22 лютого 2019 року у справі №733/1545/18 недостатній. Аліменти які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання їхньої дитини , що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час малолітній син навчається в школі за індивідуальною формою. У зв`язку з цим збільшилися потреби для забезпечення належних умов проживання, навчання та розвитку дитини. Позивачка самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Однак повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни та навчання не має змоги, оскільки на даний час не працює, так як син потребує постійної уваги.

Відповідач залишив дитину без належної батьківської уваги, а також не бере участі у його вихованні. Домовитись добровільно про зміну розміру аліментів неможливо.

Позивачка ОСОБА_1 , надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила слухати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України (а.с.76) та шляхом

публікації оголошення на офіційному сайті Судова влада України (а.с.74), а тому вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2010 року, що підтверджується копією вказано рішення (а.с.9).

Під час перебування в шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4) .

Відповідно до рішення Ічнянської РДА №136 від 28.07.2014 року надано дозвіл на зміну прізвища малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » (а.с.3).

Із довідки, виданої ЦНАП Ічнянської міської ради №1526/07.2-10 від 02.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_8 .

Як видно з медичного висновку №4 від 02 вересня 2016 року, виданого КЛПЗ «Ічнянська ЦРЛ», копії виписки з медичної картки стаціонарного хворого, копії виписки з історії хвороби №762 ОСОБА_3 при народженні отримав тяжку родову травму, який є дитиною-інвалідом, знаходиться на постійному обліку в Чернігівській обласній лікарні, де один раз на два місяці проходить медичне обстеження, на лікування якого потрібні значні кошти.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно (а.с.12-13).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від

доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено,

що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

При цьому у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (абзац 4 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ).

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено частиною четвертою статті 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення суду з 1800 грн. на 2600 грн. на утримання спільної дітини щомісячно. Вказує,що отримуваних коштів на утримання сина не вистачає. Ціни на ліки, продукти харчування та промислові товари постійно підвищуються .Відповідач із сином не спілкується, не цікавиться його здоров`ям та потребами. Фактично отримувані аліменти в розмірі 1800 грн. на дитину в умовах підвищення цін та збільшення потреб дитини, у зв`язку з її віком, є недостатніми для їх матеріального забезпечення та розвитку. Сама ж позивачка не може працювати, так як здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом.

Так, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Виходячи з положень статей 182, 192 СК України, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Судом встановлено, що позивачка на даний час не працює, здійснює догляд за

дитиною-інвалідом, що підтверджується витягом Ічнянської міської ради №1526/07.2-10 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02 серпня 2021 року.

Згідно позовної заяви відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує заробіток (дохід) , стан його здоров`я дозволяє йому працювати. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав та доводів позовної заяви не спростував.

Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що раніше визначений судом розмір аліментів становить є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку. Позивачка не має можливості працювати і отримувати доходи, оскільки весь час займається вихованням та доглядом за дитиною . Син ОСОБА_3 навчається в школі за індивідуальною формою та потребує постійного догляду. Позивачка отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом, інших доходів не має. Відповідач працездатний, має стабільний дохід. Життям сина не цікавиться, не спілкується, добровільно домовитись про зміну розміру аліментів неможливо , а тому з врахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру стягуваних аліментів з 1800 грн. на тверду грошову суму в розмірі 2600 грн., з метою забезпечення належного утримання дитини та її гармонійного розвитку.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів N 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені роз`яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., ст. 8 Закону України Про охорону дитинства» ст. ст.180-184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 за рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2600 грн.(дві тисячі шістсот) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття.

Відкликати з Ічнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий лист №733/1545/18 Ічнянським районним судом Чернігівської області 22 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 908 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,

відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. В. Вовченко