Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в зал суду в м.Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року заявниця звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування заяви вказала, що вона є племінницею ОСОБА_4 , яка доводилася рідною сестрою її матері. Заінтересована особа - ОСОБА_3 є рідною сестрою самої заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з яким, усе належне їй на день смерті майно вона заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках кожній. ОСОБА_4 була самотньою людиною, у шлюбі ніколи не перебувала, дітей у неї не було. ОСОБА_1 була їй замість доньки. За життя була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Але наприкінці 2018 року заявниця прийняла рішення забрати тітку проживати до себе, так як розлучена, мешкала одна і їй було зручніше надавати тітці необхідну допомогу та здійснювати догляд за нею, а остання в силу похилого віку та стану здоров`я цього потребувала. З грудня 2018 року вони постійно проживали разом за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а саме по АДРЕСА_2 . За цією адресою знаходилися їх особисті речі. Протягом всього часу спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом та господарством. Після смерті ОСОБА_4 всі витрати на її поховання понесла заявниця. У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса у зв`язку з поданням заяви про прийняття спадщини після померлої, однак нотаріус повідомив про те, що відкрити спадкову справу неможливо з причини спливу встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом було роз`яснено, що вона має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність.

Представник заявниці ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 17.05.2021 року, зареєстрованої в реєстрі за № 341 та посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.А., у судовому засіданні заявлені вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень по суті не має.

Суд, вислухавши представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Розгляд судами справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення врегульовано ст. 315 ЦПК України. Перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені судом викладено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є племінницями та тіткою, що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці, зацікавленої особи та свідоцтвом про народження та шлюб матері заявниці - ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 2218 від 20.10.2020, виданим Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС.

Згідно з заповітом, посвідченим державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори 17.02.2011 року, ОСОБА_4 усе належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (до розірвання шлюбу ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу) в рівних частках кожній.

Згідно довідки ЦНАПа від 10.12.2020 ОСОБА_4 була зареєстрована сама у АДРЕСА_1 .

Згідно з актом про проживання від 26.05.2021 року, посвідченого керівником ОСББ "Сеченова-70", з грудня 2018 року ОСОБА_4 по день смерті постійно проживала разом з ОСОБА_1 за місцем реєстрації останньої, а саме по АДРЕСА_2 . За цією адресою знаходилися їх особисті речі. Протягом всього часу спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом та господарством. Померла ОСОБА_4 у віці 80 років, від церебросклерозу з гіпертонічною хворобою.

Згідно з договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 20.10.2020 замовником поховання ОСОБА_4 є ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу зі спадкового реєстр, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрита не була та свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Відповідно до письмового роз`яснення № 118/0116 від 17.05.2021, наданого приватним нотаріусом Стадник О.О., спадкову справу після смерті ОСОБА_1 відкрити не можливо, у зв`язку з тим, що строк на прийняття спадщини сплив, а документи, що підтверджують постійне проживання не надані.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пояснили, що є сусідами заявниці ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 , та обоє проживають у вказаному будинку, підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 з тіткою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з 2018 року по день смерті ОСОБА_4 у жовтні 2020 року. Вказали, що саме ОСОБА_1 постійно проживала однією сім`єю із своєю тіткою, доглядала за нею, годувала, лікувала, надавала їй постійну допомогу, а після смерті тітки займалася організацією її поховання.

Вказані докази у своїй сукупності свідчать про доведення факту постійного проживання заявниці ОСОБА_1 із своєю тіткою - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, має для заявниці важливе юридичне значення, а саме для оформлення своїх спадкових прав та прийняття спадщини за заповітом. Даний факт ніким не оспорюється та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Частиною 2 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, законодавець чітко визначив 3 юридичні ознаки, які складають поняття сім`ї: 1) спільне проживання, 2) пов`язання спільним побутом, 3) наявність взаємних прав і обов`язків.

Частиною 2 ст.3 СК України визначено, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, заявниця є спадкоємцем за заповітом та за законом, від спадщини не відмовлялася, претендуючи на спадщину звернулася до нотаріуса, як така, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, отримала відмову лише у зв`язку з тим, що вона та її тітка ОСОБА_4 на час смерті останньої були зареєстровані за різними адресами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.В.Кузнецов