Справа № 539/2909/21
Провадження № 2/539/992/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря - Гусак А.О.,

сторони по справі у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій просила: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 ,трьох років.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що 30 листопада 2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Разом з цим, з нею проживає та перебуває на її утриманні старший син - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та батьком якого записаний - ОСОБА_2 .

Упродовж останніх трьох місяців вони з чоловіком подружні стосунки припинили, чоловік покинув сім`ю і на даний час з нею та синами не проживає.

Батько сина - ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей - не надає, отримує пенсію близько 11 тисяч гривень.

Вона ніде не працює, оскільки доглядає дітей віком 6 місяців та 3,5 роки та знаходиться у відпустці по догляду за меншим сином до досягнення ним трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви позов визнає, не заперечує щодо його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 лютого 2020 року Виконавчим комітетом Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис за №03, батьками якого є ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_1 (мати).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 листопада 2020 року Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Суми), ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис за №355, батьками якого є ОСОБА_2 (батько) та ОСОБА_1 (мати).

Відповідно до довідки Лубенського КЖЕУ від 18.06.2021 ОСОБА_1 має на своєму утриманні сина ОСОБА_4 , 2017 р.н., та сина ОСОБА_3 , 2020 р.н. (а.с.11).

Відповідно до довідки № сервісного центру відділу обслуговування громадян № 9 Управління обслуговування громадян ГУ в Полтавській області громадянин ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному Управлінні ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01.01.2020 по 31.07.2021 складає 200 080 грн. 90 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3від 15травня 2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дітей сторони не надали.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Закону України від «Про державний бюджет України на 2020 рік» - з 01 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум дітей віком до 6 років у розмірі - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, позицію позивачки, те, що відповідач є фізично здоровою особою, інвалідності та інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дітям.

Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 20.07.2021, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дітей забезпечить належний фізичний та моральний їх розвиток, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідача.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 2ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має можливості працювати і утримувати себе та потребує надання матеріальної допомоги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачка має право на утримання аліментів від чоловіка, ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, також підлягають задоволенню.

Відповідач є інвалідом 2 групи і на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 81,141,263-265, 268,273, 279, 280, 352-355, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 20.07.2021 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 08 вересня 2021 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова