ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/861/21 Номер провадження 22-ц/814/2018/21Головуючий у 1-й інстанції Ситник О. В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Прядкіної О.В., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, ухвалене 25 червня 2021 року у складі судді Ситник О.В.

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу кредитором спадкодавця та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 07.10.2013 року між ОСОБА_4 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого отримав кредитну картку з подальшим збільшеним кредитним лімітом до 9600,00 грн.

Вказувало, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті з ним проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

07.04.2020 року була направлена претензія кредитора до Першої миргородської державної нотаріальної контори та 27.04.2020 року отримана відповідь, що спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» та спадкоємці померлого із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять в тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Зазначає, що 11.06.2020 року банк пред`явив свої вимоги до спадкоємців позичальника шляхом направлення листа-претензії, але ніяких дій не було виконано, тому банк змушений звернутись в суд з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «ПриватБанк», просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 07.10.2013 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит, в подальшому ліміт був збільшений до 9600 грн. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті він проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним проживали ОСОБА_3 1959 року народження з 03.10.2003 року та ОСОБА_2 1998 року народження з ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 93). Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 07.05.2018 року по теперішній час (а.с. 89).

Першою миргородською державною нотаріальною конторою 10.01.2019 року відкрита спадкова справа за № 1/2019 (а.с. 110 - 112) на підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» за № SAMDN9005 від 05.11.2018 року.

Позивач вдруге звернувся до Першої миргородської держнотконтори з претензією кредитора за № SAMDN9005 від 18.03.2020 року, яка долучена до матеріалів спадкової справи. Інших спадкоємців, які б звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї немає (а.с. 99-127).

11.06.2020 року позивачем пред`явлено свої вимоги до спадкоємців позичальника шляхом направлення листів претензій (а.с. 62-69).

На момент смерті заборгованість позичальника за кредитним договором № б/н від 07.10.2013 року становить 9701 грн. 28 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність вимог банку, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю особи боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної правової норми застосовуються у випадку дотримання кредитором статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є пересічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» направлено претензію кредитора за № SAMDN9005 до Першої миргородської державної нотаріальної контори, на підставі якої відкрита спадкова справа № 1/2019 (а.с. 110 - 112).

Отже, банком своєчасно пред`явлено вимоги до спадкоємців та дотримано строків, визначених ст. 1282 ЦК України.

Колегія суддів також враховує положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що з урахуванням приписів статті 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Матеріали справи містять відповідь Першої миргородської держнотконтори № 189/02-14 від 10.04.2020 року на претензію кредитора, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Отже, доводи позивача про те, що відповідачі є спадкоємцями позичальника не підтверджені доказами та ґрунтуються лише на констатації факту наявності у паспортах громадянина України відповідачів відомостей про реєстрацію їх місця проживання за однією адресою з померлим ОСОБА_4 .

Разом з тим, позивачем не доведено факт успадкування майна померлого та вартість такого майна, як того передбачає ст. 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України)

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд не витребував відомостей про наявність рухомого майна та нерухомого майна є безпідставними, оскільки позивач такого клопотання не заявляв, а з власної ініціативи суд не має права збирати докази.

Доводи апеляції в тій частині, що суд не витребував спадкової справи, колегія суддів не приймає до уваги та вважає їх необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявна копія спадкової справи (а.с. 99-127), в якій відсутні будь-які відомості щодо майна померлого.

Враховуючи, що предметом спору є вимоги кредитора до спадкоємців про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося, як на підставу своїх вимог та подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку неможливості надати такі докази заявити відповідне клопотання.

За таких обставин, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог банку.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль