22-ц/804/1381/21
242/4569/19

Єдиний унікальний номер 242/4569/19
Номер провадження 22-ц/804/1381/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.,

секретар судового засідання Целовальник К.А.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заявник ОСОБА_2 ,

представник адвокат Суржок Олег Миколайович,

заінтересована особа Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків),

заінтересована особа Селидівський міський центр соціальних служб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника заявників адвоката Суржка Олега Миколайовича на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 лютого 2021 року у складі судді Хацько Н.О. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Селидівський міський центр соціальних служб, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 22019 року заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження дитини ОСОБА_3 . В обґрунтування заяви зазначили, що мають чотирьох спільних дітей, зокрема і ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька. Медичне свідоцтво про народження, яке потрібне для проведення державної реєстрації свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не отримала, оскільки під час пологів та виписки вона сама не мала документів. В зв`язку з чим просить суд встановити факт народження ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку Донецької області Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визначити батьком дитини громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 24 лютого 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник заявників адвокат Суржок О.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції невмотивовано відхилив усі письмові докази по справі висновок експерта, нотаріальну заяву ОСОБА_2 стосовно визнання батьківства, показання свідків, докази проживання однією родиною. На думку апелянта, висновки суду є такими, що порушують права малолітньої ОСОБА_4 .

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники заінтересованих осіб Селидівського міського центру соціальних служб, Селидівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявників адвоката Суржка О.М., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 .

23.07.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , склав но нотаріально завірену заяву, в якій зазначив, що він визнає себе батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Донецьку Донецької області у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З дитиною він мешкає однією родиною з дня її народження та вона перебуває на його утриманні і вихованні.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Донецьку Донецької області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 1230/15.2-26 від 16.04.2019 року, актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відсутній.

Листом Міністерства охорони здоров`я України № 25.1/58/642-19/13156 від 20.05.2019 року, Благодійному фонду «Право на захист» було роз`яснено, що відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, до документів про народження та перебування дитини під наглядом охорони здоров`я відносяться: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545; медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545; висновок про підтвердження факту народження дитини поза межами закладу охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 року № 9.

Згідно з довідкою від 04.06.2019 року, виданої ОСББ «Луч м. Селидове», ОСОБА_1 , 1981 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та має склад сім`ї з шести осіб, а саме: співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 , син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . ОСОБА_1 мешкає разом з сім`єю за вказаною адресою без реєстрації.

Листом Селидівського міського відділу Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області № 1402.57-175/1402.57.1-19 від 09.08.2019 року, ОСОБА_1 повідомлено, що перевіркою не було встановлено її належності до громадянства будь-якої держави та рекомендовано звернутися до суду за місцем фактичного проживання і підтвердити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, або 13.11.1991 року.

Відповідно до листа Центру первинної медико-санітарної допомоги Селидівської міської ради № 01-6/397 від 19.12.2019 року, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прибула в місто із зони АТО 30.12.2015 року. Мешкає в АДРЕСА_2 . Спостерігається лікарем педіатром з 31.12.2015 року. Документів, що засвідчують дату народження та місце проживання, немає. Вік встановлено при огляді лікаря педіатра по антропометричним даним та зі слів батьків.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що заявниця ОСОБА_1 є її рідною сестрою. Їй відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в м.Донецьку, в жовтні 2014 року у місті Донецьку Донецької області країна, у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , народилася донька ОСОБА_9 . До пологів вони бачилися з ОСОБА_1 приблизно раз на місяць. Приблизно в жовтні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виїхали з міста Донецька разом із дітьми та до теперішнього часу вони мешкають в м. Селидове.

ОСОБА_2 , допитаний як свідок, суду пояснив, що у них з ОСОБА_1 є четверо спільних дітей. Вони всією сім`єю проживали в Куйбишевському районі в місті Донецьку. В жовтні 2014 року у місті Донецьку Донецької області Україна у лікарні у них народилася донька ОСОБА_9 . В жовтні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виїхали з міста Донецька разом із дітьми та до теперішнього часу мешкають в м. Селидове.

Як встановлено судово-медичною експертизою № 17 від 23.11.2020 року біологічний вік ОСОБА_5 знаходиться в межах 6-7 років.

Вирішуючи вимоги заявників, суд виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Згідно з ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію, зокрема, народження фізичної особи та її походження, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2, 3 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері; б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, народженої поза закладом охорони здоров`я, також подається висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану документа, визначеного у підпункті «в» цього пункту, для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше, також отримується документ, визначений у підпункті «а», або подається документ, зазначений у підпункті «б» цього пункту.

У разі подання до органу державної реєстрації актів цивільного стану дубліката документа, визначеного у підпунктах «б»-«ґ» цього пункту, державна реєстрація народження здійснюється після перевірки факту проведення державної реєстрації народження за місцем народження дитини, за місцем проживання батьків дитини на момент її народження згідно з даними поданого документа. Відсутність актового запису про народження підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану за формою, наведеною у додатку 22 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (із змінами). Якщо в результаті перевірки виявлено актовий запис про народження, який зберігається на тимчасово окупованій території України, відділ державної реєстрації актів цивільного стану поновлює його в установленому законодавством порядку.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Заявники звернулися до суду з заявою, в якій просили встановити факт народження дитини - дочки Зіти у ОСОБА_10 і ОСОБА_2 ..

Вирішуючи заяву, суд враховував положення статті 12 ЦПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тому суд першої інстанції прийняв до уваги, що заявниками надані докази, що підтверджують обставини народження дитини, але відсутні будь-які медичні документи стосовно народження дитини і заявниками не надано висновку судово-генетичної експертизи для визначення походження дитини від них, відповідно, ухвалив рішення на підставі наданих ними доказів про відмову в задоволенні заяві.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду справи, була проведена судова генетична експертиза, згідно з висновками якої батьківська пара ОСОБА_1 ат ОСОБА_2 дійсно є біологічними батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оскільки вірогідність того складає не менше 99,9%. (а.с. 205-208).

Отже, оцінюючи у сукупності всі надані докази - як надані суду першої інстанції, так і апеляційному суду, колегія суддів прийшла до висновку, що заявниками належно і достатньо доведено факт, який вони просили встановити.

При цьому суд правильно враховував при вирішенні справи, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, що посвідчує факт народження, передбачених в пункті 2 глави 1 розділу III Правил, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. Спільна заява матері та батька, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до державного органу реєстрації актів цивільного стану як до, так і після народження дитини. Але разом з тим, слід прийняти до уваги, що ОСОБА_2 не оспорював батьківство, а просив встановити факт народження дитини у нього як і ОСОБА_10 ..

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями статті 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.2989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Тому в даному випадку необхідно враховувати, що без встановлення факту, про який просять заявники, малолітня дитина ОСОБА_11 може бути обмежена у праві на освіту, медичну допомогу, соціальну допомогу та інші права, необхідні для її благополуччя, оскільки не має жодних документів, і цей факт необхідний для отримання відповідних документів для дитини. А у відповідності до положень Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. І батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про встановлення факту, що у ОСОБА_10 , і ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку Донецької області, Україна.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заявників адвоката Суржка Олега Миколайовича - задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 лютого 2021 року скасувати.

Заяву ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Селидівський міський центр соціальних служб, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити, що у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНН НОМЕР_1 , народилася дитина ОСОБА_3 (стать жіноча) ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьку Донецької області, Україна.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складений 15 вересня 2021 року.

Головуючий Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

Т.І. Биліна