Справа № 265/4448/21
Провадження № 2-н/265/1165/21
У Х В А Л А

10 вересня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Копилова Л.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

24 червня 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Стаття 161 ЦПК України визначає конкретний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, щодо стягнення аліментів, а саме якщо заявлено вимогу про :

1) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб ;

2) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте, однією з вимог, заявник висунула вимогу про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, до досягнення дитиною трирічного віку.

Фактично, заявник висунула вимогу про стягнення аліментів на її користь, за якою не може бути виданий судовий наказ, що є недопустимим і неприйнятним у контексті правової норми, установленоїст. 161 ЦПК Українита має наслідком часткової відмови у видачі судового наказу, згідно з правилом, установленим ч.3 ст. 165 того ж Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст 165 ЦПК України, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Інакше кажучи, звертаючись із заявою про видачу судового наказу, вимога має бути сформульована у точній відповідності із нормами ч.1 ст. 161 ЦПК України і не містити у собі того, що не передбачено ними.

При цьому, суд зазначає, що зазначена вимога у такій редакції може бути висунута при зверненні із позовом у загальному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.160, 161, 165 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити частково, в частині стягнення на користь ОСОБА_1 , аліментів на її утримання у розмірі 1/2, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, на підставі ч.3 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбачених частиною третьою статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Копилова Л.В.