1Справа № 333/6577/20 2/335/1007/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Жукової В.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача, адвоката Курінної О.І.,

відповідача ОСОБА_2.,

представника відповідача, адвоката Білоконєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла троюрідна сестра позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складалась з 5/8 частин будинку по АДРЕСА_1 та грошового вкладу на суму 190 000,00 грн., які розміщені у АТ «Ощадбанк». Позивач, разом із своєю матір'ю ОСОБА_4 (яка померла 01.10.2020р.) звернулись до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Проте через пів року їм було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки спадкодавцем був складений заповіт (на усе її майно) на ім'я її знайомої - ОСОБА_2. Витрати на поховання та організацію похорон спадкодавці понесла позивач на загальну суму 28 676,32 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача 840,80 грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2020 року дану цивільну справу передано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю, в порядку ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України.

29.12.2020 року справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа надійшла в провадження судді Соболєвої І.П.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, пояснень. Цією ж ухвалою судом витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Тетяни Григорівни засвічені копії матеріалів спадкової справи відносно померлої 02.04.2020 року ОСОБА_3. Викликано у судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Призначено судове засідання на 16.02.2021 року.

26.01.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов. Згідно відзиву на позов, відповідач не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача розумних витрат, які були зроблені на поховання спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, але не у розмірі 28 676,32 грн. - який є явно завищений, необґрунтований та не підтверджений належними доказами, а також відповідач не згодна із розміром оплати юридичної допомоги в сумі 7 000,00 грн., через невідповідність вимогам ст. 137 ЦПК України, недотриманням вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України. В обґрунтування позову зазначено, що влітку 2000-го року відповідач познайомилась з ОСОБА_3, коли проходила навчання та працювала в інституті ім. П. Сагайдачного МАУП у м. Запоріжжі, де вона працювала архіваріусом. Між ними склались теплі подружні відносини, вони стали близькими один одному людьми. Спадкодавець ОСОБА_3 жила одна та була самотньою людиною, вдовою, дітей не мала. В подальшому, ОСОБА_3 запропонувала відповідачу переїхати до неї та відповідач прийняла її пропозицію, та з 2013 року стала постійно мешкати разом з нею однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1. 07.09.2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне майно, де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла відповідачу. З 16.10.2015 року, за бажанням власника ОСОБА_3, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. 20.07.2016 року у відповідача народилась донька - ОСОБА_10, яка з 15.08.2016 року також зареєстрована у АДРЕСА_1. У вересні 2017 року відповідачем була придбана квартира АДРЕСА_2, де вона і зареєструвалась з дитиною, проте фактично разом з донькою продовжувала до кінця грудня 2019 року проживати разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Наприкінці грудня 2019 року, у зв'язку із загостренням захворювання доньки відповідача, вона разом із дитиною переїхала проживати за адресою: АДРЕСА_2, де поблизу знаходяться лікарня. З ОСОБА_3 відповідач постійно підтримувала відносини, спілкувались по телефону кожного дня, по можливості один-два рази на тиждень приїздила до неї. Також допомагала їй її близька подруга та сусідка ОСОБА_11. ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 8-00 год. ранку відповідачу зателефонували та повідомили, що ОСОБА_3 померла, після чого ОСОБА_2. відразу приїхала на таксі до дому. ОСОБА_1 їй повідомила, що вже приїжджала швидка допомога та поліція, вона вже зателефонувала до ритуальної служби. Тоді відповідач виявила, що гроші ОСОБА_3, в тому числі, які спадкодавиця приготувала на похорон у розмірі 25 000,00 грн. зникли, разом зі всіма офіційними документами. Відповідач звернулась до ОСОБА_1 за поясненнями, однак вона вигнала її із дому. 16.04.2020 року відповідач звернулась з заявою до Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області з заявою про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 невідома особа всупереч установленому законом порядку, вчинила самоуправні дії відносно майна, перебуваючи за адресою; АДРЕСА_1. Відповідач вважає, що позивач не довела належними та допустимими розрахунковими документами, здійснення нею витрат по похованню ОСОБА_3, тому відповідач визнала позов частково, у розмірі 5 426,32 грн.

Разом із відзивом на позов, 26.01.2021р., відповідачем подано до суду:

- клопотання про витребування доказів, а саме від Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя інформації про особу якою отримано державну допомогу на поховання ОСОБА_3;

- заяву про виклик свідків: ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15, ОСОБА_16.;

- клопотання про визнання обов'язкової явки у судове засідання позивача;

- клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

16.02.2021р. до суду від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача. В яких позивач заперечує проти доводів відповідача.

16.02.2021 року розгляд справи відкладено на 26.03.2021 року. Окрім того, ухвалою суду від 16.02.2021р. судом витребувано від Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя інформацію про особу якою отримано державну допомогу на поховання ОСОБА_3, яка померла 12.04.2021 року і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (Комунарський район).

22.03.2021 року до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Ракитянської Тетяни Григорівни надійшли копії з спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на 52 арк.

24.03.2021 року до суду від відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла затребувана судом інформація.

У судовому засіданні 26.03.2021р. судом були допитані свідки:

-ОСОБА_9, яка пояснила що є подружкою ОСОБА_3 з дитинства та її сусідкою. Пояснила, що організацією похорон ОСОБА_3 займалась ОСОБА_1, її троюрідна сестра, яка її поховала за власні гроші. Це свідку відомо з розмов знайомих і сусідів, оскільки сама на похороні свідок не була присутня за станом здоров'я. Також свідок пояснила, що ОСОБА_3 померла від хвороби, у зв'язку з поганим станом здоров'я. Свідок сказала, що ОСОБА_1 почала жити у будинку ОСОБА_3 за декілька місяців перед смертю, приблизно з березня 2020 року. Свідок була в гостях у ОСОБА_3 у березні та квітні 2020 року. Свідок розповіла, що ОСОБА_3 познайомилась із ОСОБА_2 (відповідачем) з роботи. Після смерті чоловіка ОСОБА_3, ОСОБА_2 почала приходити до ОСОБА_3 частіше, пізніше вони проживали разом. Також свідок пояснила, що ОСОБА_3 прохала, щоб її поховали разом із її рідними, за християнськими обрядами, але якщо місця буде замало, то вона прохала здійснити її кремацію. Свідок розповіла, що тіло ОСОБА_3 було відправлено на кремацію у м. Харків, але там виявилась за маленька піч. Телефонним зв'язком ОСОБА_1 пояснили, щоб здійснити кремацію тіла ОСОБА_3, потрібно везти у м. Київ, за що їй треба ще сплатити 8 000 грн. додатково, що і було зроблено ОСОБА_1. Також свідок пояснила, що грошей у ОСОБА_3 на похорон не було;

-ОСОБА_7, яка пояснила що з дитинства була знайома із ОСОБА_3 - близькою подругою її матері. З ОСОБА_3 у неї були близькі стосунки, в ході яких вона дізналась про троюрідну сестру ОСОБА_1. Про смерть ОСОБА_3 свідок дізналась по телефонному зв'язку від ОСОБА_1. Після повідомлення про факт смерті, свідок запитала у позивача чи потрібна їй фінансова допомога, для організації похорон, а ОСОБА_1 пояснила, що у неї достатньо власних коштів для проведення заходу. Також свідок пояснила, що зі слів ОСОБА_1, їй відомо, що остання самостійно власними коштами сплатила повну вартість похорон ОСОБА_3. Свідок відповідача бачила один раз у житті, на похоронах ОСОБА_3. Щодо її участі в організації похорон ОСОБА_2. їй не відомо. Від ОСОБА_3 їй було відомо, що з нею проживала ОСОБА_2 та маленька дитина ОСОБА_17. Щодо майбутньої процедури і порядку проведення похорон ОСОБА_3, у свідка розмов з ОСОБА_3 ніколи не було, їй це невідомо;

У судовому засіданні 19.04.2021р. судом були допитані свідки:

-ОСОБА_12 пояснила, що з позивачем не знайома, а відповідач є мешканкою будинку, який знаходиться на території квартального комітету, головою якого є свідок. Цей будинок (по АДРЕСА_1) належав ОСОБА_3, з якою знайома з часів радянського союзу. Вона знає, що ОСОБА_3 познайомилась з ОСОБА_2 на роботі (в інституті), згодом ОСОБА_3 запросила ОСОБА_2 разом проживати, у них були відносини як у матері з дочкою. ОСОБА_3 допомагала ОСОБА_2 навчатись, а потім прописала її у себе в будинку. Згодом ОСОБА_2 народила дитину. Свідок приблизно раз-два приходила в гості до ОСОБА_3, разом пили чай з випічкою. ОСОБА_2 припинила мешкати з ОСОБА_3 перед Новим Роком, оскільки її донька почала хворіти, і їй потрібно було лікування. Після переїзду ОСОБА_2 від ОСОБА_3, останню часто навідувала ОСОБА_11. ОСОБА_1 свідок бачила вперше на похоронах ОСОБА_3, після похорон ОСОБА_1 прийшла до свідка, як до голови квартального комітету, за довідкою про сплату ОСОБА_1 комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, але їй було відмовлено, оскільки свідок її ніколи не бачила за вказаною адресою. У березні 2020 року (при святкуванні свята 8 Березня), в обідній час, свідок була у гостях у ОСОБА_3, і тоді господарка їй (наодинці) повідомила, де у неї були гроші на похорони. Тоді двері свідку відчинила ОСОБА_11 (подруга господарки), яка запустивши її в будинок пішла готувати чай. На питання представника позивача, свідок пояснила, що похованням займалась позивач. Зі слів ОСОБА_2, їй відомо, що ОСОБА_2 родичі господарки вигнали з будинку, та не допустили її до організації похорон;

-ОСОБА_14, яка пояснила що працює поштарем у 118 відділенні поштового зв'язку м. Запоріжжя. На пошті працює приблизно років сім. По роботі, за адресою АДРЕСА_1 свідок приносила ОСОБА_3 пенсію та поштову кореспонденцію, газети. Протягом останніх п'яти років, у будинку ОСОБА_3, двері відчиняла відповідач ОСОБА_2. По роботі свідок приходила до ОСОБА_3 приблизно рази два на тиждень. Відносини у ОСОБА_3 з ОСОБА_2 були добрі, ОСОБА_2 робила продуктові закупівлі для ОСОБА_3 Свідку відомо, що у ОСОБА_3 (з її слів) були відкладені гроші на поховання, вона була віруючою людиною, і хотіла щоб її поховали за звичайними традиціями. На погляд свідка, ОСОБА_3 не була людиною, яка дуже потребує фінансової допомоги. Востаннє свідок видавала пенсію ОСОБА_3 у березні, точно дату не пам'ятає, але за графіком це 15 число місяця (інколи бувають затримки у виплаті). ОСОБА_3 самостійно розписалась за пенсію, а в будинок її впустила ОСОБА_11. Свідок вважала (зі слів ОСОБА_3), що ОСОБА_2 її племінниця;

-ОСОБА_11, яка пояснила, що є сусідкою і подругою з дитинства (ходили разом до школи) ОСОБА_3. ОСОБА_3 працювала в інституті, а ОСОБА_2 там навчалась, з того часу у них виникли добрі дружні відносини. У ОСОБА_3 дітей не було, вона дуже любила ОСОБА_2. Згодом ОСОБА_2 з 2013 року проживала разом з ОСОБА_3, там і була прописана. З часом з ними проживав і чоловік ОСОБА_2 Сергій, незабаром у них народилась донька. Згодом в ОСОБА_2 захворіла дитина, після чого вона вимушена була переїхати. До цього ОСОБА_2 все робила по господарству: закупівлі, прибирання, викликала лікарів до ОСОБА_3. Після переїзду, ОСОБА_11 почала допомагати ОСОБА_3 по господарству. ОСОБА_1 з'явилась у житті ОСОБА_3 з січня 2020 року, коли вони завітали до неї у гості, тоді донька ОСОБА_1 підстригла ОСОБА_3. В останній час свідок навідувала ОСОБА_3 тричі на день. ОСОБА_1 з ОСОБА_7 (подружка ОСОБА_3) останнім часом, як правило у вихідні дні, навідувались до господарки у гості. Приїжджали вранці і години о п'ятій-шостій вечора уїжджали. 20.03.2020 року свідок прийшла у гості (зняти покази світла), але там була ОСОБА_1, яка це вже зробила. Але того дня, ОСОБА_1 не змогла уїхати оскільки рух транспорту був обмежений, у зв'язку з короновірусом, з того часу ОСОБА_1 і залишилась в ОСОБА_3 до її смерті. 11.04.2021р. свідок була в гостях в ОСОБА_3, того дня їй було зле, ОСОБА_1 викликала їй швидку. Тоді свідок пішла до аптеки, здійснити закупівлю ліків, що виписали лікарі, але по дорозі з аптеки до дому їй зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила про смерть ОСОБА_3. Свідок у грудні 2019 року була присутня при розмові ОСОБА_3 з ОСОБА_2. В ході розмови ОСОБА_3 ОСОБА_2 попередила, що з її майна положено ОСОБА_11 (їй свідку) 1000 доларів США, ОСОБА_7 (подружці) 1000 доларів, і племінникам її померлого чоловіка 2000 доларів США, оскільки вони доглядають за родинною могилою в селі. На похорон в ОСОБА_3 були відкладені гроші 25000 гривень, оскільки у лютому 2020 року вони разом їх перераховували. Окрім цих коштів у ОСОБА_3 були 100 000 грн., 10000 доларів (купюрами по 50 і 100) і 10000 євро (купюрами по 100). Організацією похорон ОСОБА_3 повинна була займатись ОСОБА_2. ОСОБА_3 ніколи не висловлювала бажання, щоб її тіло кремували. У день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідок викликала ритуальну службу, а ОСОБА_1 одразу заховала в іншу кімнату усі документи і гроші. Після цього або ОСОБА_7, або ОСОБА_1 наказали ОСОБА_2 (яка приїхала одразу) забиратись геть, оскільки її там нічого не було. Після похорону, свідок питала у позивача про вартість похорону, на що їй відповіли що 25000 грн. і 200 доларів. 11 квітня 2020 року в вечорі ОСОБА_3 повідомила свідку, що у разі її смерті, вона отримає 1000 доларів США. На що свідок відповіла, щоб ОСОБА_3 жила ще довго. Після смерті ОСОБА_3, свідок (під розписку) отримала обіцяну їй 1000 доларів, які їй вручила ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 у присутності подруги ОСОБА_7;

-ОСОБА_16, який повідомив, що є цивільним чоловіком ОСОБА_2 і батьком їх спільної доньки. На похоронах ОСОБА_3 особисто не був присутній. З 2013 року ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 та доглядала за нею. У 2015 році, за пів року до народження їх доньки він почав проживати (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1. Тоді він і ОСОБА_2 допомагали ОСОБА_3 по господарству. Вони мали дружні відносини з ОСОБА_3. У грудні 2019 року вони з ОСОБА_2 і донькою переїхали, оскільки після щеплення, у дитини розпочались проблеми психічного розвитку і розвитку. Після переїзду ОСОБА_3, на паралельній вулиці мешкала подруга ОСОБА_3 ОСОБА_11, яка допомагала господарці по господарству. ОСОБА_3 мала грошові значні заощадження, у тому числі на поховання і лікування. Він обізнаний, що похованням ОСОБА_3 повинна була займатись його цивільна дружина. Розмов про кремацію тіла ОСОБА_3 (у разі її смерті) у них ніколи не було.

У судовому засіданні 07.06.2021р. судом була допитана свідок:

-ОСОБА_8, яка пояснила що вона колись працювала разом із ОСОБА_3, була її подругою з 1990-х років. У день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3, їй зателефонувала ОСОБА_1 і сказала, що ОСОБА_3 помирає і просить зателефонувати ОСОБА_2, разом із свідком ОСОБА_2 відмовилась їхати. Пізніше, ОСОБА_1 повідомила їй, що вона не знає, що робити, і свідок викликала таксі (оскільки тривав суворий карантин) та вирушила до неї. По приїзду, свідок застала в будинку ОСОБА_2, а ОСОБА_3 вже померла. Усі чекали на відповідні служби: судмедексперта, поліцію, дільничного, ОСОБА_18 (з ритуальної служби). З того часу, усі дев'ять днів свідок, разом із ОСОБА_1, займались оформленням похорон. Оплату ритуальних послуг повністю проводила ОСОБА_1. Після приїзду ОСОБА_18 (представник фірми ритуальних послуг), вони поїхали до філіалу по вулиці Космічній та обрали все, що потрібно для похорон. Тоді, ОСОБА_1 з конверта достала приблизно 5-6 тисяч гривень та 100 доларів, а сума до оплати була значно більше, тому домовились решту сплатити пізніше. Свідок бачила, що усі гроші ОСОБА_1 діставала з власного гаманця. Десь через два-три дні ОСОБА_1 їй сказала, що ці гроші вона відкладала на власний похорон, а так склалось, що прийшлось витратити на ОСОБА_3 похорон. ОСОБА_3, ще за життя бажала, щоб організацією відповідальною за її похорон була ПП Столярова, оскільки вона займалась похороном і її чоловіка (у 2012 році), і пів селища місцевих схоронила саме її фірма. ОСОБА_3 при особистій розмові проти кремації обурення не висловлювала, вона прохала, щоб її схоронили біля її родичів (бабуся, мати, тітка). При огляду родинного місця захоронення було виявлено, що на місці родинного захоронення лише 2 місця, а там захоронено вже шість осіб, і їм з ОСОБА_1 повідомили, що на цьому місці можливо захоронити тіло померлої, лише після кремації (шляхом захоронення урни з прахом). ОСОБА_2 не приймала будь-якої участі у похованні ОСОБА_3 Пропозиції від ОСОБА_2 про надання допомоги при організації похорон свідок не чула. Свідку відомо, що у жовтні 2019 року ОСОБА_2 з'їхала з будинку ОСОБА_3 Після нового року ОСОБА_3 зателефонувала свідку та повідомила, що у неї є троюрідна сестра, і вона бажає скласти заповіт на її онука. Спочатку ОСОБА_1 приїздила до ОСОБА_3 у гості, згодом (після прийняття пропозиції скласти заповіт на її онука і введення суворого карантину) переїхала до неї, у зв'язку з обмеженнями у громадському транспорті. Про наявність заповіту ОСОБА_3 на ОСОБА_2., свідок дізналась у приватного нотаріуса Ракитянської Т.Г., коли позивачу відмовили у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки відвідувала її разом із ОСОБА_1. Про фінансовий стан ОСОБА_3 свідку нічого невідомо. Гроші у ОСОБА_1 на похорон спадкодавця були, оскільки вони були передбачені на оплату послуг нотаріуса. Свідку зі слів ОСОБА_1 відомо, що після її переїзду до ОСОБА_3, була домовленість про виїзд нотаріуса Ракитянської Т.Г., для складення ОСОБА_3 заповіту на ім'я її онука. Відповідач є знайомою її подруги, тому мешкала разом із ОСОБА_3 з 2016 року. На питання представника відповідача свідок відповіла, що є хрещеною матір'ю доньки відповідача - ОСОБА_11 Хрещеною матір'ю вона стала на прохання ОСОБА_2. Фінансовий стан ОСОБА_3 не потребував сторонньої допомоги. На питання представника відповідача, свідок пояснила, що брала позику у ОСОБА_3 в 2014 році в розмірі 5000 грн. На момент смерті спадкодавця, свідок перед нею виконала усі грошові зобов'язання. На момент смерті ОСОБА_3, коли свідок приїхала до будинку, то в ньому були ОСОБА_1, ОСОБА_11 і ОСОБА_2. Усі документи були у володінні ОСОБА_1. Свідок пояснила, що дійсно бачила як ОСОБА_1, 14.04.2021р. передавала подрузі ОСОБА_3 - ОСОБА_11 1000 доларів США. Окрім того, свідку відомо, що ОСОБА_3 у 2017-2018 році висловлювала намір залишити усе майно ОСОБА_11 (доньці ОСОБА_2). Про наявність заповіту від 2015 року на ім'я ОСОБА_2. їй нічого невідомо. Про своє бажання щодо особи, яка повинна займатись її похороном, ОСОБА_3 свідку ніколи не висловлювала. З ОСОБА_1 свідок знайома з середини січня 2020 року. Свідок ніколи не чула, щоб ОСОБА_3 висловлювала своє бажання щодо кремації. Щодо наявності у спадкодавця заощаджень на похорон, свідку нічого невідомо.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечили частково. Позов визнано відповідачем в сумі у розмірі 5 426,32 грн., проти задоволення яких відповідач не заперечує, з підстав зазначених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Вказане узгоджується із положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.04.2020 року і повторне видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 тією ж установою 12.05.2020 року.

За життя, ОСОБА_3, 07.09.2015 року, на випадок своєї смерті здійснила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_2 26 червня 1982 року народження. Текст цього заповіту на прохання ОСОБА_3 надруковано нотаріусом з її слів, прочитаний нею вголос до його підписання, повністю відповідає її волевиявленню, підписаний особисто нею об 11 год. 00 хв. Цей заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ракитянською Т.Г. і зареєстровано у реєстрі за № 1075.

22.04.2020 року ОСОБА_2. до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Т.Г. подано заяву (зареєстровано за №24) про прийняття спадщини. У заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП , останнє постійне місце проживання якої було: місто Запоріжжя, вулиця Партизанська, будинок 2. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яку ОСОБА_2. приймає за заповітом, посвідченим Ракитянською Т.Г., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 07 вересня 2015 року за реєстровим №1075, фактом подачі заяви.

01.07.2020 року ОСОБА_4 (мати ОСОБА_1) до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Ракитянської Т.Г. подано заяву (зареєстровано за №39 02.07.2020р.) про прийняття спадщини. У заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП , останнє постійне місце проживання якої було: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яку ОСОБА_4 приймає за законом. Ця заява підписана ОСОБА_4 у присутності приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Мельник О.Г. У зв'язку з похилим віком та хворобою заявника, справжність підпису на заяві засвідчено за адресою: АДРЕСА_3.

Листом від 02.07.2020р. за вих. № 6802-14/07-2020 приватним нотаріусом Ракитянською Т.Г. повідомлено ОСОБА_4, що її заява про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, отримано 02.07.2020 року та зареєстровано за № 39. Також її повідомлено, що померлою ОСОБА_3 складено заповіт не на її ім'я.

До спадкової маси увійшло 5/8 часток домоволодіння (житлові будинки з прибудовою та інші споруди), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИТСТВІ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ».

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК передбачено, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_2. є спадкоємцем за заповітом вона прийняла спадщину та зареєструвала на своє ім`я все спадкове майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданим 19.10.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г. № 692 та Витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 228586331 (на домоволодіння). Вартість спадкового майна, на яке видане свідоцтво, складає - 609273,13 грн. Окрім того, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданим 05.11.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г. № 761 підтверджується отримання спадщини, яка складається з грошових вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИТСТВІ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» вартістю 199369,31 грн.

Спадкоємець усього майна за заповітом - ОСОБА_2 не брала участі в організації поховання спадкодавці ОСОБА_3.

Організацією похорон займалась позивач - ОСОБА_1, яка просить стягнути на її корись витрати на поховання ОСОБА_3, в розмірі 28 676,32 грн.

Згідно частини 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження витрат на поховання, позивачем надано до матеріалів справи Договір-замовлення на організацію та проведення поховання від ІНФОРМАЦІЯ_3., у якому замовником є ОСОБА_1, з місцем проживання по АДРЕСА_4, а виконавцем є підприємець ОСОБА_19. Предметом укладення договору-замовлення є: організація поховання, проведення поховання померлої ОСОБА_3. Згідно Договору, виконавець зобов'язаний, зокрема: організувати надання послуг з поховання; забезпечити доставку предметів похоронної належності автотранспортом до моргу Чарівна 30; подати транспортні засоби для перевезення похоронної належності та труни з тілом померлого за адресою: АДРЕСА_1. Згідно п.8 Договору, замовник доручив виконавцю получити допомогу на поховання в Комун. УПФУ.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Тому, твердження представника позивача у запереченнях на відзив щодо невикористання його іншими суб'єктами господарювання, окрім сфери торгівлі, спростовано.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: 15) надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Порушення цього правила тягне за собою відповідальність, передбачену зазначеним законом, але не може бути підставою для застосування до порушника адміністративних чи фінансових санкцій, передбачених законодавством з питань оподаткування.

На підтвердження витрат на поховання, позивачкою надано суду, оформлені підприємцем Столяровою Т.Є. (ідентифікаційний код ) на загальну суму 25 225 грн.:

- квитанцію № 000206 від ІНФОРМАЦІЯ_3. (ритуальні послуги) на суму 8 625 грн.;

- квитанцію № 000239 від 14.04.2020р. (аванс) на суму 5600 грн.;

- квитанцію № 000239 від 15.04.2020р. (ритуальні послуги) на суму 11 000 грн.

Згідно з довідкою ТОВ ОСОБА_19 від 18.09.2020р. за вих. № 9/05, замовником поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. і була кремована 17.04.2020р. у крематорії м. Києва. Поховання урни з прахом померлої було здійснено 20.04.2020р. на Південному міському цвинтарі міста Запоріжжя, згідно свідоцтва на поховання. Усі витрати, на поховання ОСОБА_3 ОСОБА_1 сплатила особисто готівкою 25 486,32 грн. Пенсійний фонд надав допомогу на поховання у сумі 4 338,68 грн. Всього витрати на поховання, згідно рахунку 29 825,68 грн.

Згідно переліку наданих послуг вони дійсно надані на суму 29825 грн., відшкодування пенсійного фонду становили 4338,68 грн., а доплата становила 25486,32 грн.

Згідно отриманої судом 24.03.2021р. від відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного пенсійного фонду України в Запорізькій області інформації (від 18.03.2021р.) ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. перебувала на обліку і отримувала пенсію за віком в Пенсійному фонді, виплату пенсії припинено з 01.05.2020 року в зв'язку зі смертю (померла ІНФОРМАЦІЯ_3.). Виплату допомоги на поховання ОСОБА_3 здійснено 15.04.2020 року агенту ритуальної служби Мозгін Олені Петрівні в розмірі 4 338,68 грн. Додатком до листа надано копію заяви гр. Мозгін ОСОБА_7 Петрівни №428 про виплату допомоги на поховання ОСОБА_3, також надано копію Договору-замовлення на організацію та проведення поховання від ІНФОРМАЦІЯ_3., укладеного між ОСОБА_1 і ПП ОСОБА_19

Згідно довідки на одержання праху №2.128271К, на кремацію прийнято ОСОБА_3, місце поховання урни м. Запоріжжя. Урна для праху «упл» - 830,00. Дата оформлення: 17.04.2020р. Дата одержання: 28.04.2020р. Згідно штампу Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Київський крематорій» (ідентифікаційний код 05416768) «ПОГАШЕНО», тобто на переконання суду цей напис є ідентичним слову «СПЛАЧЕНО». Проте, суду не надано доказів, що саме позивачем понесені ці витрати.

Згідно накладної №7 від 04.05.2020р., оформленої ФОП Соболевською Любов'ю Свиридівною (ідентифікаційний код ) покупцем є ОСОБА_1, яка проживає за адресою: вул. Ентузіастів, 3, кв. 86. Найменуванням товару, послуг є реєстрація 310 грн. та різна форма П.І.Б. померлої ОСОБА_3, дата її народження і дата смерті, загальною кількістю 41 символ вартістю 2050 грн. Доказів про що і де здійснена реєстрація чогось, або які саме послуги визначені у цій накладній, як різна форма не вбачається можливим.

У судовому засіданні, відповідач пояснювала суду, що дійсно орієнтовно наприкінці квітня 2020 року нею було помічено, що на місці родинного захоронення померлої ОСОБА_3 дійсно містились сліди підзахоронення урни з прахом, і поява П.І.Б. померлої, разом із датами народження і смерті на пам'ятнику. Але така інформація належними доказами не підтверджується.

Інших документальних доказів, що підтверджують витрати позивача на поховання ОСОБА_3, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Згідно положень ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення та єдину методику визначення вартості надання громадянам необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. ст. 8, 12 Закону).

Згідно Необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг , затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003р. № 193, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.09.2004 р. за № 1111/9710, в таких перелік входять, зокрема: 1. Оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання. 2. Оформлення свідоцтва про поховання. 3. Копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили). 4. Монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу. 5. Кремація тіл померлих. 6. Поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що в частин позовних вимог, слід відмовити, оскільки деякі витрати не підлягають відшкодуванню згідно з вимогами закону. А саме, на переконання суду не підлягають до задоволення наступні витрати: оформлення документів, транспортні витрати (900 грн.), отримання довідки в поліклініці/морзі (250 грн.), агентські послуги, виїзд на адресу (250 грн.), отримання допомоги на поховання в ПФУ (450 грн.), додаткові витрати (800 грн.), які позивачем сплачені ФОП ОСОБА_19 Суд вважає, що транспортні втирати були включені в інші графи переліку наданих послуг, а документальне оформлення позивач мала змогу здійснити самостійно. Також не підлягають задоволенню і 830,00 грн. витрат на урну для праху, і 2360 грн. за надану послугу з реєстрації чогось і різну формі П.І.Б. померлої, оскільки по цим послугам (придбанням товару) позивачем не надано доказів оплати за них коштів, тобто саме понесення цих витрат.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню у розмірі документально підтверджених розумних понесених витрат на поховання ОСОБА_3 у сумі 22 575 грн., які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Доказів наявності у померлої ОСОБА_3 заощаджень на поховання у розмірі 25000 грн. не підтверджено належними доказами.

Стосовно тверджень відповідача про те, що 17.04.2020 року слідчим СВ Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001219, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (Крадіжка), а відповідача визнано потерпілою, не містять на сьогоднішній день, встановлених обставин щодо вчинення позивачем зазначеного правопорушення, тому не заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви додано заяву-квитанцію від 20.11.2020р., якою підтверджується сплата позивачем судового збору в сумі 840,80 грн., отже, враховуючи часткове задоволення позову на суму 22 575 грн., що становить 78,72 % (22 575/28 676,32*100) від заявленої позивачем суми, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 840,80*78,72% = 661,88 грн.

Згідно вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги. Згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 09.01.2021р., то він виписаний адвокатом Курінною ОСОБА_2 Іванівною, на підставі договору про надання правової допомоги № 109 від 09.01.2021 року (а.с. 111). Витрати на правову допомогу, позивач обґрунтовує квитанцією від 29.11.2020 року виданою ОСОБА_1 адвокатом Курінною О.І., згідно якої за надання правової допомоги (якої саме нерозбірливо написано) до сплати підлягає 7000,00 грн. (а.с. 25). Окрім того, згідно з довідкою від 23.11.2020р. (рахунок правових послуг у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про відшкодування витрат на поховання), Адвокатом Курінною О.І. зазначено, що на дату складання довідки позивачкою внесений гонорар в розмірі 7000 грн. (а.с. 26). Оскільки ці два документи суперечать один одному в моменті здійснення оплати клієнтом за правову допомогу, а інших доказів суду з цього приводу не надано, то вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про поховання та похоронну справу», ст. 1232 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 11-13, 81, 141, 209, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4) суму коштів на поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 22575 (двадцять дві тисячі п'ятсот сімдесят п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4) судовий збір у 661,88 (шістсот шістдесят одна гривня вісімдесят вісім копійок) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 31 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5)

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: 69005, АДРЕСА_2.

Суддя І.П. Соболєва