Справа №333/426/20
Провадження № 2/333/135/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатюк І.Ю.,

представника відповідача Румянцевої Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» про розірвання трудового договору та стягнення розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» про розірвання трудового договору та стягнення розрахунку при звільненні.

Підставою для звернення з позовною заявою став факт не надіслання трудової книжки із записом про звільнення та не здійснення виплат розрахунків при звільненні.

Ухвалою від 04 лютого 2020 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем до суду надіслано відзив, яким не погоджується із заявленими позовними вимогами, так як вважає, що не були порушенні права та відсутні докази направлення заяви про звільнення, у зв`язку з чим просить суд закрити провадженні у справі.

01 червня 2020 року позивачем було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою просить визнати дату звільнення 22 січня 2020 року, зобов`язати відповідача внести до трудової книжки запис про звільнення та надіслати трудову книжку а також стягнути розрахунок при звільненні у розмірі 44 232,85 грн. в тому числі заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 30713,05 грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 13 519,80 грн.

У відповідь на заяву про уточнення позовних вимог, відповідачем надіслано додаткові пояснення, в яких зазначено, що копія заяви позивача за вхідним номером №630 від 28 квітня 2020 року про звільнення розглянута та звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку з чим вважає уточненні позовні вимоги незаконними та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дерманська К.О. не з`явилися, позивач направив суду заяву, в якій просить проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовну заяву визнала частково, а саме визнала заборгованість по заробітній платі у розмірі 33231,16 грн. та компенсація невикористаної відпустки у розмірі 6500,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

Судом встановлено, що Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» є державним унітарним підприємством, діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності, та належить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Однією з філій Підприємства є філія «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс». Місцезнаходження - місто Запоріжжя, вулиця Музична 2-а.

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 був призначений на посаду виконуючим обов`язки директора філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП «Укрінтеравтосервіс», що є відокремленим підрозділом Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» про що було видано наказ за № 60-ВК.

08 січня 2020 року Позивачем подано заяву про звільнення за власним бажанням з 22.01.2020 року, в підтвердження чого надано лист інспектора кадрів від 22.01.2020 р. № 27-04-011.

Також, 08 січня 2020 року Позивачем було направлено до відповідача лист з проханням надіслати трудову книжку на відділення «Автолюкс» в м. Запоріжжя, вул. м. Ласточкіна, 33.

04 травня 2020 року Позивачем було отримано від Відповідача лист вих. № 27-04-057, яким було вручено копію наказу про звільнення від 28.04.2020 р. № 98-ВК.

Причиною звільнення зазначено п. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою звільнення зазначено - заява від 10.01.2020 р., дата звільнення 28.04.2020 року.

Позивачем у відповідь на отриманий лист та за результатами ознайомлення із змістом наказу про звільнення було направлено відповідачу лист, з обґрунтованими вимогами змінити дату звільнення, підставу звільнення та зазначено адресу для направлення оригіналу трудової книжки.

Відповідь на зазначену заяву Відповідачем не надано.

Також, судом досліджено, що на момент подання заяви, Позивачем надано довідку про суму компенсації невикористаної відпустки, очікуваної до нарахування у січні 2020 р., з якої вбачається, що Позивачем не використано 63 дні відпустки, з урахуванням середнього заробітку сума нарахованої компенсації складатиме 13 519,80 грн. також, зазначено, що станом на 23.01.2020 р. заборгованість із виплати заробітної плати становить 30713,05 грн.

Відповідачем 11.08.2021 року до матеріалів справи надано довідку про заборгованість по виплаті зарплати № 27-01-099 від 10.08.2021 р, із змісту якої вбачається, що станом на 10.08.2021 р. заборгованість складає: по заробітній платі 33231,16 грн., компенсація невикористаної відпустки 6500,00 грн., загальна заборгованість 39731,16 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно положень ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданою нею довіреністю.

Таким чином, згідно наказу від 05.02.2019 р. № 60-ВК між Позивачем та Відповідачем був укладений безстроковий трудовий договір з виконання обов`язків виконуючого директора відокремленого підрозділу філії Відповідача.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору також є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу у зв`язку із переїздом на нове місце проживання, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Таким чином, позивач підтвердив, належними доказами, що заздалегідь - за два тижні попередив відповідача як власника про розірвання трудового договору, шляхом подання заяви від 08.01.2020 р. та виконано умови ст. 38 КЗпП України, з чого вбачається, що днем розірвання трудового договору є саме 22 січня 2020 року.

Судом зазначається, що трудова, угода це дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і розуміє під собою вільне волевиявлення обох сторін. Волевиявлення це засіб, яким особа має намір досягти певних юридичних результатів і пов`язується із вчиненням фактичних дій. Дія зовнішнє вираження волі і свідомості людей (постанова Верховного суду України від 11 липня 2018 року № 821/761/17)

Направляючи заяву по електронній пошті позивач здійснив дії щодо вільного волевиявлення для припинення трудового договору, з однієї з підстав, передбачених ст. 36 КЗпП України, а саме розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

При цьому, норми ст. 38 КЗпП України містять положення щодо здійснення дій саме працівника відносно настання моменту розірвання (припинення) трудового договору з його волевиявлення.

Зокрема, дана норма передбачає лише наявність письмового попередження власника у визначений строк про розірвання трудового договору. Тобто, дана норма не передбачає наявності згоди роботодавця відносно настання моменту припинення таких трудових відносин.

При цьому, факт обізнаності відповідача про розірвання трудового договору з ініціативи позивача ним не заперечується. Більш того, виконання позивачем вимог ст. 38 КЗпП України щодо належного письмового повідомлення, підтверджується листом інспектора з кадрів філії від 22.01.2020 року № 27-04-011, що є безпосередньо уповноваженою особою здійснювати кадровий облік та дотримання вимог трудового законодавства, в тому числі його належного документального оформлення.

Тобто, фактично бездіяльність відповідача в січні 2020 року обґрунтовується виключно наявністю формальних обставин у вигляд відсутності оригіналу письмової заяви. При цьому, окрім письмових висловлювань у відзиві відповідачем не наведено жодного доказу щодо наявності внутрішніх положень відносно обов`язковості введення кадрового документообігу у вигляді направлення заяв засобами поштового зв`язку.

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України. Також, даною нормо визначено, використання примусової праці забороняється.

Відповідач повинен діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Вищевикладені обґрунтування з урахуванням положень позовної заяви свідчить про наявність порушень трудових прав позивача та безпідставності не звільнення відповідача саме на підставі заяви від 08 січня 2020 року.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до ст.. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

У відповідності до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Положеннями до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» визначено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Позивач не оспорює суми виплати, що належать при звільненні, та факт викладення у довідці розміру нарахованих виплат, свідчить що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із заробітної плати підлягають частковому задоволенню згідно інформації наданої відповідачем у довідці № 27-01-099 від 10.08.2021 р, а саме стягнення загальної суми заборгованості у розмірі 39731,16 грн. в тому числі заробітної плати у розмірі 33231,16 грн., компенсація невикористаної відпустки 6500,00 грн.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» про розірвання трудового договору та стягнення розрахунку при звільненні, - задовольнити частково.

Визнати датою звільнення та припиненням повноважень ОСОБА_1 з посади виконуючого обов`язки директора філії «Запорізький державний обласний навчально-курсовий комбінат» УДП «Укрінтеравтосервіс» - 22 січня 2020 року.

Зобов`язати Українське держане підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» внести до трудової книжки ОСОБА_1 запис про звільнення з посади виконуючого обов`язки директора за власним бажанням та надіслати трудову книжку ОСОБА_1 за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Українського держаного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» (, місце знаходження 07362, Київська область, Вишгородський район, село Новосілки, вул. Київська, буд. 50) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) загальну суми заборгованості станом на 10.08.2021 року у розмірі 39731,16 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот тридцять одна гривня 16 копійок), в тому числі заробітної плати у розмірі 33231,16 грн. (тридцять три тисячі двісті тридцять одна гривня 16 копійок), компенсація невикористаної відпустки 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Стягнути з державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» (, місце знаходження 07362, Київська область, Вишгородський район, село Новосілки, вул. Київська, буд. 50) на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13.08.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова