Справа № 545/2752/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2021 р. суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій прохає суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві примусово, без згоди позивача вивозити неповнолітню дитину ОСОБА_3 за межі його фактичного місця проживання.

В обгрунтування заяви зазначила, що неповнолітньому ОСОБА_3 вона доводиться тіткою. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_4 дитина залишилася проживати разом із нею у м. Суми. Відповідач, який являється батьком неповнолітньої дитини , з 2011 року із сином не проживає, не бере участі в його утриманні та вихованні, батьківської турботи не проявляє.

Вказала, що відповідач намагався силою вивезти дитину у невідоме місце, а тому з метою законного розгляду справи, недопущення протиправних дій у відношенні неповнолітньої дитини, прохає суд заборонити відповідачеві примусово, без згоди позивача вивозити неповнолітню дитину ОСОБА_3 за межі його фактичного місця проживання.

Розглянувши заяву, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ч.1ст.149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства

при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

З аналізу викладених заявником фактів, вважаю, що в заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 примусово, без згоди ОСОБА_1 вивозити неповнолітню дитину за межі його фактичного місця проживання. При цьому суд враховує, що відповідач являється батьком неповнолітнього ОСОБА_3 та не позбавлений відносно нього батьківських прав, а позивач не призначена опікуном неповнолітньої дитини в установленному законом порядку.

Крім того, дані в підтвердження того, що відповідач має намір вивезти дитину за межі його фактичного проживання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відсутні, тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: О. Г. Путря