УХВАЛА

Справа № 495/2189/21

Номер провадження 4-с/495/24/2021

30 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на дії приватного виконавця, суб`єкт оскарження приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції заявника.

30.03.2021 року, ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з вищезазначеною скаргою в якій просить суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості незаконним;

- скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича від 11.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості у сумі 169895,94 грн. з ОСОБА_1 .

Свою скаргу обґрунтовує зокрема тим, що 22 березня 2021 року заявник отримав лист № 1275 та постанову приватного виконавця Колечка Д.М., від 11.03.2021 року про відкриття провадження. Виконавче провадження було відкрито відповідно до виконавчого листа № 2-2276 виданого 07.07.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення заборгованості на суму 169895,94 грн. на користь ВАТ «Ощадбанк». Заявник вказує, що виконавчий лист № 2-2276 йому було пред`явлено через 11 років в порушення Закону України «Про виконавче провадження» де згідно ч. 1 ст. 12 зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.(а.с.1-2)

З огляду на все вищезазначене заявник був вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 31.03.2021 року провадження по вищезазначеній справі було відкрито і призначено розгляд на 14.04.2021 року.(а.с.8)

14.04.2021 року приватний виконавець Колечко Д.М. надіслав на електронну пошту суду клопотання в якому просив суд, відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що ним не було отримано ухвали про відкриття провадження.(а.с.10 зворотна сторона)

Ухвалою суду 14.04.2021 року розгляд вищезазначеною справи було відкладено на 30.06.2021 року.(а.с.12)

19.05.2021 року приватний виконавець Колечко Д.М., подав відзив на вищезазначену скаргу, в якому просить: відмовити у повному обсязі в задоволені скарги ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця; судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на скаржника; провести судове засідання та розглянути вищезазначену справу без участі приватного виконавця.

Відзив обґрунтовує зокрема тим, що виконавчий лист по справі № 2-2276, виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.07.2009 року, вже неодноразово перебував на примусовому виконанні рішень в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області, та останній раз був повернутий стягувачу 30.11.2020 року, що підтверджується відповідною відміткою на зворотному боці виконавчого документа, а також відомостями з АСВП, отже, строк пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання перервався 30.11.2020 року, у зв`язку з чим у приватного виконавця були відсутні правові підстави для застосування приписів ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Таким чином, при примусовому виконанні судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, яке набрало законної сили, приватний виконавець діяв на підставі і у спосіб що передбачений Конституцією та Законами України.(а.с.18-20)

30.06.2021 року сторони у судове засідання не з`явились.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Попов В.Б., в судове засідання не з`явився. 30.06.2021 року подав до суду через канцелярію заяву, в якій просив суд розглянути вищезазначену справу за його відсутності.

Приватний виконавець Колечко Д.М., в судове засідання не з`явився. У відзиві просив суд розглянути вищезазначену справу за його відсутності.(а.с.20)

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, щона примусовому виконанні рішень у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М., перебуває виконавчий лист по справі № 2-2276 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.07.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» - 169895,94 грн., а також судові витрати держмито 51 грн., ІТЗ судового розгляду 30 грн.(а.с.43-44)

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64792618 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, яка надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 11.03.2021 року, за вих. № 1275.(а.с.24-зворотна сторона)

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2-2276 вбачається, що віннеодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області та останній раз був повернутий стягувачу 30.11.2020 року. Вищезазначеному факту є підтвердженням відповідна відмітка на зворотному боці виконавчого листа.(а.с.24)

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статі 14 ЦПК України та інших нормативно-правових актів України, суперечить практиці Європейського суду з прав людини у справах проти України щодо тривалого невиконання рішень національних судів та відсутність ефективних національних засобів юридичного захисту в розумінні ст. ст. 6, 13 Конвенції та статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку згідно ЗУ «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини 5 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналізуючи вищенаведену норму права суд дійшов до висновку, що статтею встановлено випадки повернення виконавчого документа стягувачу після відкриття виконавчого провадження, яке презюмується відкритим у відповідності до діючого законодавства; по-друге, на відміну від положень статті 4 Закону № 1404, стаття 37 цього Закону прямо встановлює право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, лише тоді, коли виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, а не у разі будь якого повернення, зокрема тоді, коли законодавець у частині четвертій статті 4 Закону №1404 лише використовує фразу «виконавчий документ повертається стягувачу», унормовуючи підстави повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Аналізуючи все вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явленням до виконання виконавчого документа є лише такі дії, які відповідають вимогам Закону №1404та Інструкції.

Перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може перериватися не в разі будь-якого звернення із заявою про примусове виконання виконавчого документа до виконання, а такого, яке здійснене з додержанням вимог законодавства щодо форми, змісту виконавчого документа, суб`єкта його виконання тощо.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 28 січня 2021 року у справі № 922/5723/14.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

ОСОБА_1 , був обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього грошових коштів, яке набрало законної сили ще 09.06.2009 року, однак, до теперішнього часу ОСОБА_1 рішення суду не виконував та жодного разу не намагався сплатити заборгованість за кредитом, або вчинити інші дії спрямовані на добровільне виконання рішення. Відповідно до виконавчого листа № 2-2276 вбачається, що віннеодноразово перебував на примусовому виконанні в органах ДВС ГТУЮ в Одеській області та останній раз був повернутий стягувачу 30.11.2020 року. Вищезазначеному факту є підтвердженням відповідна відмітка на зворотному боці виконавчого листа.

Висновки за результатами розгляду справи

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця Колечко Д.М., щодо відкриття виконавчого провадження, були законними та правомірними, відповідно до чинного законодавства, у зв`язку із чим у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законами України «Про виконавче провадження», «;Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на рішення приватного виконавця, суб`єкт оскарження приватний виконавець Колечко Дмитро Миколайович -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.О.Боярський