Справа № 2-1810/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву представника за довіреністю ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК ФОРТ», керівника юридичного відділу Н.С. Семченкової про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.6 ст.259 та ч.6 ст.268 ЦПК України 31.08.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 02.09.2021.

Представник за довіреністю ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК ФОРТ», керівник юридичного відділу Н.С. Семченкова, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 .

Заявник зазначає, що 05.05.2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі 2- 1810/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 538/07-2006 від 31.07.2006р. з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

На підставі виданого, на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника завершено виконавче провадження №30916439 в Перечинському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (Великоберезнянському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

04.08.2020року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом - Банк, , та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р., перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , ТОВ "ФК "Інвест Хаус", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "Інвест Хаус".

29.12.2020 року між ТОВ "ФК "Інвест Хаус", , та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ", , надалі за текстом - Новий кредитор, укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р.,перейшло до ТОВ "ФК ФОРТ"(Новий кредитор).

При обґрунтуванні вимоги про заміну стягувача, заявник посилається на положення ч.1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, ч.ч.1,2,5, ст. 42 ЦПК України, ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та просить суд зважаючи на викладене, є всі підстави для заміни Стягувача по цій справі його Правонаступником ТОВ «ФК ФОРТ».

Окрім того,заявник вказує і на те, що на виконання рішення суду по справі № 2-1810/10 від 05.05.2010 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області видав Банку виконавчі листи.

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №30916439 з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника було Завершено в Перечинському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (Великоберезнянському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника на примусовому виконанні не перебуває;

Згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.

У заяві вказано, що оригінали виконавчих листів у Заявника та Первісного стягувача відсутні, заборгованість за кредитним договором не погашена.

При цьому як вказано у заяві, з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів.

У заяві вказано на те, що наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо Боржника невідомо та можливість їх встановлення відсутня.

За твердженням заявника, виконавчі документи Стягувачем втрачено. Відсутність виконавчих листів підтверджується актом ліквідатора ПАТ КБ « НАДРА» про втрату виконавчих листів.

При обґрунтуванні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа заявник посилається на положення зазначені в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення».

Заявник зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду від 18 листопада 2020 року по справі №263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

У заяві вказано, що 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «НАДРА», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку. Згідно законодавства України процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності Банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку. Як вказано у заяві попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів.

За твердженням заявника в даному випадку, через обставини, що не залежали від ПАТ КБ «Надра», який втратив можливість реалізації своїх прав щодо стягнення заборгованості боржників за кредитними договорами у примусовому порядку з 04.06.2015 року, що унеможливило ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю.

Як вказано у заяві ліквідація Банку, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також не залежала від первісного стягувача - Банку, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів.

Окрім того, також заявник просить суд, посилаючись на положення ч.1 ст. 433 ЦПК України, ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», просить суд поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання. При цьому зазначає, що первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа щодо Боржника з причин його втрати. Крім того, вказує і на те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання припав на період ліквідації банку, та, як було зазначено вище, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників. Строк пропущено з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі банку ПАТ КБ «Надра».

Заявник зазначає, що початок процедури ліквідації ПАТ «КБ«Надра» унеможливив пред`явлення виконавчого листа до виконання, що й призвело до пропущення процесуальних строків.

При цьому заявник стверджує, що попередній кредитор не мав можливості забезпечити дотримання процесуальних строків з об`єктивних причин, що не залежали від нього, з огляду на припинення його діяльності рішеннями державних органів. Саме процедурою ліквідації банку, якою припинено основну діяльність банку, змінено весь склад керівництва, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, обумовлено втрату оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків.

У вказаній заяві звернуто увагу суду на обов`язковість рішення суду, зокрема міститься посилання на ст. 180ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини.

Таким чином заявник просить суд: замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», , у справі №2-1810/10; Видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання; Надіслати на поштову адресу Заявника ухвалу з відміткою про набрання законної сили у відповідності до кількості Боржників; Надіслати на поштову адресу Заявника дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника; Розглянути заяву без участі представника Заявника у судовому засіданні.

Заявник в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини заяви просить суд: розглянути заяву без участі представника Заявника у судовому засіданні.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подавали.

Неявка учасників провадження, в силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи №2п-1810/10, приходить до наступних висновків.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2010 року, задоволено позовну заяву ВАТ «КБ «НАДРА», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», в особі філії ВАТ КБ Надра» Ужгородського РУ, заборгованість за кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р. в розмірі 165788,82 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., державне мито в розмірі 1657,88 грн. та витрати за оголошення в пресі про виклик до суду в розмірі 50 грн.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу інформації про виконавче провадження сформованого 09.06.2021 на виконання вищезазначеного рішення суду, виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника завершено виконавче провадження №30916439 в Перечинському РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (Великоберезнянському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА», надалі за текстом - Банк, код ЄДРПОУ 20025456, та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП", , укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_А_3, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р., перейшло до ТОВ "ФК"ДНІПРОФІНАНСГРУП", .

20.08.2020 року між ТОВ "ФК " ДНІПРОФІНАНСГРУП", та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р., перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», .

26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП», , ТОВ "ФК "Інвест Хаус", , укладено Договір про відступлення прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р., перейшло до ТОВ "ФК "Інвест Хаус".

29.12.2020 року між ТОВ "ФК "Інвест Хаус", , та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК ФОРТ", , надалі за текстом - Новий кредитор, укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006р.,перейшло до ТОВ "ФК ФОРТ"(Новий кредитор).

Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору, а саме Реєстру договорів, право вимоги за якими відступаються та Боржників/ Поручителів/ Заставодавців/ Дебіторів за такими договорами, з якого встановлено, що до нового кредитора перейшло право вимоги і відносно боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Кредитор не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В даному випадку, суд на основі наданих йому доказів приходить до висновку, що відбулось вибуття стягувача у зв`язку з відступленням права вимоги.

Відповідно до ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особи мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»(в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статі 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року, прийнятій у справі № 409/559/15-ц.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Суд вважає, доведеним той факт, що заявник є правонаступником кредитора, зокрема вказане підтверджується доказами, а саме договорами про відступлення права вимоги доданими до матеріалів справи.

З огляду на викладене суд вважає, що заява про заміну стягувача в цій частині - підлягає задоволенню.

Щодо вимог про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»: виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції закону станом на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. 3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; 4) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: 1) для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; (Пункт 2 частини другої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом N 327-IV ( 327-15 ) від 28.11.2002 ); 3) для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 4) для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови.

По інших виконавчих документах строк пред`явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Згідно матеріалів вказаної цивільної справи вбачається, що представник банку - 03.08.2010 отримав копію виконавчого листа.

Про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання кредитор звернувся лише 24.06.2021 року.

Заявник при обґрунтуванні вимоги про видачу дублікату виконавчого листа посилається на те , що оригінал виконавчого листа відсутній, згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» наданому попередньому кредитору про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення у зв`язку з проведення процедури ліквідації Банку.

За змістом ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зважаючи на те, що положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

З системного аналізу приписів норм чинного законодавства вбачається, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Заявник як на підставу видачі дублікату виконавчого листа, заявник вказує на відсутність оригіналу виконавчого листа у первісного стягувача Банку, що на думку заявника підтверджується Актом про втрату виконавчих листів. У вказаному акті зокрема зазначено, що між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" було укладено Договір відступлення прав вимоги від 04.08.2020 року № GL48N718070_A_3, за якими Банком було відступлено право вимоги за кредитними договорами згідно додатків. Всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «НАДРА», передано ТОВ "ФК "ДНІПРОФІНАНСГРУП" при укладенні договору про відступлення прав вимоги. ПАТ «КБ «НАДРА» надає перелік виконавчих документів, які були втрачені під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ.

Разом із тим, вказане не дає можливості встановити обставини, та чи взагалі виконавчий лист було втрачено по справі яка розглядається. В акті не зазначено про втрату виконавчого листа виданого по рішенню Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2021 року, яким задоволено позовну заяву ПАТ «КБ «НАДРА», стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», в особі філії ВАТ КБ Надра» Ужгородського РУ, заборгованість за кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р. в розмірі 165788,82 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., державне мито в розмірі 1657,88 грн. та витрати за оголошення в пресі про виклик до суду в розмірі 50 грн.

Крім того не вказується коли такий було втрачено.

Згідно доданої до заяви інформації про виконавче провадження №30916439 стягувачеві було повернуто 26.07.2012 року виконавчий документ на підставі п.5 ч.1 ст. 47 (неможливо встановити особу боржника, зясувати місце його проживання)

Стягувачем не надано доказів того, що Банком не було отримано постанови від 26.07.2012 року про повернення виконавчого листа, а також оригіналу виконавчого листа (зокрема, не було надано витягів з журналів вхідної кореспонденції у періоди винесення таких постанов).

З наведених обставин справи вбачається, що Банк пред`явивши в 2012 році виконавчий лист до примусового виконання, до 2020 року не виявляв зацікавленості щодо ходу виконавчого провадження. Разом з тим, інформація про хід виконавчого провадження не є закритою, а знаходиться у відкритому доступі в Реєстрі виконавчих проваджень.

Таким чином, тривала бездіяльність стягувача спричинила неможливість встановлення обставин щодо ходу виконавчого провадження та доводів заявника.

Норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень, не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження. Отримавши постанову про повернення виконавчого документа щодо боржника та маючи, як сторона виконавчого провадження, доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих провадження із ідентифікатором для доступу, заявником не наведено поважних причин, що до 2020 року перешкоджало Банку дізнатись про рух виконавчих проваджень щодо боржника.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

За змістом ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також у випадку, коли суд має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст.10 ч.9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Надавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України).

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Разом із тим причини втрати, докази того коли саме було втрачено виконавчий лист не надано.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на з`ясування місця знаходження виконавчого листа, заявник не надав суду.

Суд констатує, що за твердженням заявника виконавчий лист було втрачено у зв`язку зі зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, проте докази наведенному в заяві до матеріалів заяви не надано.

Представником банку отримано виконавчий лист 03.08.2010, тобто задовго до подій на які посилається заявник, як на такі що призвели до втрати виконавчого документу, та позбавили його можливості раніше звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

На переконання суду, у матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про добросовісну реалізацію своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків кредитором.

На переконання суду, первісний стягувач, який є юридичною особою, зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо належного контролю за відповідним зберіганням документів.

За правилами п. 17.4 Розділу XIII Перехідні Положення ЦПК України умовою для видачі дубліката виконавчого листа є звернення із відповідною заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено та не надано доказів поважності причин пропуску такого строку, які б перешкодили стягувачеві дізнатися про повернення виконавчих документів та пред`явити виконавчі листи до виконання у встановлений законом строк.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі N 2-836/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання та, відповідно, для видачі дубліката виконавчого документа.

Враховуючи вищенаведені, положення ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», а також ту обставину, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання істотно пропущено, суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові 30.07.2019 р. у справі № 922/3137/15.

Суд, при вирішенні зазначеної справи, бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Каракуця проти України» від 16 лютого 2017 року, в якому зазначено, що ігноруючи усі надані стягувачу законом права, як стороні виконавчого провадження, стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. Тому заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків предявлення його до виконання, задоволенню не підлягає.

Таким чином, заява в частині: «видати дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання», є необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню, як передчасна.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.11, 510, 512, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.55, 260, 442, 433, п. 17.4 п.17 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника за довіреністю ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК ФОРТ», керівника юридичного відділу Н.С. Семченкової про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, первісний стягувач: ПАТ «КБ «НАДРА», боржник: ОСОБА_1 задовольнити частково.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» (04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців (попередня назва вул. Артема), буд. 15 ) (правонаступником якого було ТОВ ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУПП" та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП") на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ», , у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 05.05.2010 року у справі №2п-1810/10 за позовною заявою ВАТ «КБ «НАДРА», до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за яким з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку «Надра», в особі філії ВАТ КБ Надра» Ужгородського РУ, стягнуто заборгованість за кредитним договором №538/07-2006 від 31.07.2006 р. в розмірі 165788,82 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., державне мито в розмірі 1657,88 грн. та витрати за оголошення в пресі про виклик до суду в розмірі 50 грн.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.