Номер провадження: 22-ц/813/4085/21
Номер справи місцевого суду: 520/7251/16-ц
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач Департамент міського господарства Одеської міської ради,

відповідач Київська районна адміністрація Одеської міської ради,

відповідач Виконавчий комітет Одеської міської ради,

третя особа ОСОБА_3 ,

третя особа ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року у складі судді Калініченко Л.В.,

в с т а н о в и в:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння не чинним, який під час розгляду справи уточнювала та згідно з останньою редакцією позову просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 2002 року за №1986 про видачу Свідоцтва про право власності на 23/25 частини домоволодіння під АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати Свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_2 на 23/25 (двадцять три двадцять п`ятих) частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , видане 17 вересня 2002 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30 серпня 2002 року №1437 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні під АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 ».

В обґрунтування позову посилається на те, що розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.08.2002 затверджено розрахунок часток домоволодіння під АДРЕСА_1 , в якому вона є співвласником, за наслідком чого її частку було зменшено та розрахунок було проведено за її відсутності, за наслідком чого розпорядження винесено незаконно та підлягає скасуванню. Також позивачка стверджує, що оскільки вказане розпорядження, яке підлягає скасуванню, було підставою для видачі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 2002 року за №1986 та свідоцтва №2-2540 про право власності від 17 вересня 2002 року, то останні правовстановлюючі документи також підлягають скасуванню. В обґрунтування порушеного права, позивачка також посилалась на те, що внаслідок зменшення її частки в домоволодінні, яке перебуває в спільній частковій власності, в майбутньому під час приватизації земельної ділянки, її частку відповідно буде зменшено, з чим вона категорично не згодна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для реконструкції частки домоволодіння спочатку необхідно було отримати згоду співвласника для початку будівельних робіт, потім отримати відповідний дозвіл на проведення такого переобладнання, а в подальшому провести зміни в частках в спільній частковій власності, що, в свою чергу, не було виконано належним чином. В Розпорядженні № 1437 вказано ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», що не регулює вказане питання, а також перевищення своїх повноважень та пряме втручання у право володіння своєю власністю, що підкреслює незаконність Розпорядження № 1437. Розпорядження № 1986 видано, з порушенням діючих на момент прийняття норм права, де вказано, що у "випадку незгоди з частками, такі правовідносини підлягають судовому врегулюванню і забороняють реєстрацію прав власності. Технічний паспорт складений без дотримання форми, передбаченої Інструкцією № 127, зокрема відсутні підписи, що свідчить про його нікчемність. Свідоцтво № НОМЕР_1 , видане з значними порушеннями на підставі незаконних та нікчемних актів, будівництво виконано без згоди співвласника, перерахунок часток виконано без згоди співвласника та без судового врегулювання, прийняті оскаржувані розпорядження приймались без відповідних повноважень, довідка про перерахунок часток видана за відсутності повноважень та згоди співвласника, технічний паспорт складався, без участі співвласника та складено без дотримання встановленої нормами права форми, тобто є нікчемним, все це вказує на порушення прав позивача та законодавства України. Таким чином, вказані обставини, обґрунтовують заявлені вимоги у повному обсязі та вказують про необхідність їх повного задоволення для захисту прав позивача.

24.02.2021 ОСОБА_5 представник третіх осіб, надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, належала на праві власності відповідачеві - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.1982 за № 2-3905.

Відповідно до вказаного свідоцтва, ОСОБА_2 отримав в порядку спадкування у власність Ѕ частки житлового будинку, з надвірними спорудами, яке складалось з одного житлового будинку, площею 26 кв.м., з надвірними спорудами, вказаними на схематичному плані під літ. «В» - гараж, «Г», «Н» - сарай, «З» - сарай, «К»- вбиральня, розташовані на земельній ділянці 671 кв.м.

Надалі ОСОБА_2 , будучи власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.1982 за № 2-3905, здійснив реконструкцію будинку без дозвільної документації, збудував будинок літ. «Л-2ж» по АДРЕСА_1 , площею 138,9 кв.м., у тому числі п`ять житлових кімнат, площею 95,1 кв.м., а також підвал 77, 6 кв.м.

19 листопада 1993 року Виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів винесено рішення за №1310, яким ухвалено прийняти в експлуатацію вказану реконструкцію будинку та визнано за ОСОБА_2 право власності.

В подальшому техніком Одеського міжміського бюро технічної інвентаризації було складено акт про встановлення фактичного користування будівлею та спорудженнями в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , який був підписаний власниками на той час будівлі: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

На підставі зазначеного акту, затверджено, що у фактичному користуванні ОСОБА_6 знаходиться Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, що складався в цілому з житлового будинку загальною площею 37,7 кв.м, вбиральні під літ. «К», сараю під літ. «Е».

У фактичному користуванні ОСОБА_2 перебувало: в житловому будинку під літ. «А», кімната 2-1, житловою 12,8 кв.м., 2-2-веранда, І-коридор, 5,8 кв.м., «Б» - кухня, житловий будинок під літ. «Л», прибудова під літ. «Л». (а.с.164, І том).

13 червня 1994 року ОСОБА_6 згідно договору дарування передав ОСОБА_1 у право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, що складався в цілому з житлового будинку, загальною площею 37,7 кв.м, вбиральні під літ. «К», сараю під літ. «Е», №1-6 огорожі, І мостіння, який розташований на земельній ділянці 671 кв.м.

Розпорядженням Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1260 від 05.08.2002 «Про прийняття в експлуатацію будівель по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2 » було затверджено акт прийняття в експлуатацію збудованих (реконструйованих) ОСОБА_2 приміщень за вищезазначеною адресою, а саме будівлі літ. «Б» - сарай, житловий будинок під літ. «А1», загальною площею 104,2 кв.м., житловою 28,1 к.в.м, веранду під літ. «Л1», площею 11,7 кв.м., прибудову під літ. «Л», площею 3,4 кв.м., на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , що знаходиться в користуванні для обслуговування частини домоволодіння, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 02.06.1982.

23 серпня 2002 року КП «ОМБТІ та РОН» виконало розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , відповідно до якої у фактичному користуванні ОСОБА_2 перебуває 23/25 домоволодіння, а саме: буд. під літ. «А», площею 104,2 кв.м., житловою 28,1 кв.м., житловий будинок під літ. «Л», загальною площею 233,6 кв.м., житловою 95,3 кв.м., сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», а у фактичному користуванні ОСОБА_1 - 2/25 домоволодіння , а саме: будинок під літ. «А», загальною площею 35,8 кв.м., житловою 24,9 кв.м., сарай літ. «Є», вбиральня під літ. «К».

Даний розрахунок було затверджено розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 » за №1437 від 30.08.2002 року.

17 вересня 2002 року Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент міського господарства Одеської міської ради, було видано розпорядження «Про видачу свідоцтва про право власності на 23/25 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ».

Підставою для видачі розпорядження були: технічний паспорт від 02.08.2002 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 02.06.1982, за №2-3905, зареєстроване ОМБТІ 23.06.1982 за №15324 стор. 59, кн.151; акт прийняття до експлуатації від 11.11.1993; рішення Київської районної ради народних депутатів від 19.11.1993 за №1310; акту прийняття до експлуатації від 18.07.2002; розпорядження Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради №1437 від 30.08.2002.

17.09.2002 ОСОБА_2 , на підставі вказаного розпорядження, отримав свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , в якому зазначено, що він є власником 23/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

На підставі договору дарування від 06 грудня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., зареєстрованого в реєстрі за №8640, ОСОБА_2 передав в дар ОСОБА_7 (яка змінила прізвище на ОСОБА_8 ) та ОСОБА_3 в рівних частках кожному по 3/10 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке складається з двох житлових кам`яних будинків, загальна площа яких складає 148,3 кв.м., та надвірних споруд: «Б» - сарай, «В» - вбиральня, «Е» - сарай, «К» - вбиральня, «1-7 огорожа; І-ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 671 кв.м.

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання нечинними розрахунку ідеальних часток, скасування розпоряджень та визнання їх протиправними (справа №520/3694/13-а).

У зазначеному позові позивачка просила суд визнати нечинним розрахунок ідеальних часток від 26.05.1996, здійснений Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» щодо домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати нечинним розрахунок ідеальних часток від 01.08.2002 здійснений Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» щодо домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати нечинним розрахунок ідеальних часток від 23.08.2002 здійснений Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» щодо домоволодіння АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати акт прийому в експлуатацію збудованих (реконструйованих) будівель по АДРЕСА_1 , затверджений розпорядженням Київської районної адміністрації від 05.08.2002 за № 1260; визнати протиправним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про прийняття в експлуатацію будівель по АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 » № 1260 від 05.08.2002; визнати протиправним та скасувати розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 » № 1437 від 30.08.2002; визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради про видачу свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17.09.2002 на 23/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 » за №1437 від 30.08.2002. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради про видачу свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 17.09.2002 на 23/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . В решті вимог адміністративного позову - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року задоволено частково апеляційні скарги ОСОБА_2 та Київської районної адміністрації Одеської міської ради; постанову Київського районного суду міста Одеси від 18 березня 2015 року в частині задоволених позовних вимог скасовано; у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 » від 30 серпня 2002 року за №1437 та визнання протиправним та скасування розпорядження Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради про видачу свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 17 вересня 2002 року на 23/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , відмовлено; в іншій частині постанову Київського районного суду міста Одеси від 18 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року та постанову Київського районного суду міста Одеси від 18 березня 2015 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Після розгляду вказаної адміністративної справи та закриття провадження по справі, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, з посиланням на те, що спірним розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30 серпня 2002 року №1437, затверджено розрахунок, з яким вона не погоджується, за наслідком чого просить суд скасувати спірне розпорядження УЖКГ від 17.09.2002 за №1986 року та свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 17.09.2002.

Відмовляючи в задоволенні позову про скасування розпорядження Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30 серпня 2002 року №1437 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 », суд виходив з того, що право позивачки не порушене, її згода на здійснення розрахунку законом передбачена не була.

Проте повністю погодитися з таким висновком неможна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.119 ЦК Української РСР 1963 року (чинний на момент здійснення прибудов) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Отже, збільшення одним із учасників спільної часткової власності за свій рахунок корисної площі будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, вимагало згоди решти співвласників в установленому порядку.

У справі відсутні відомості про те, що така згода наявна.

Хоча спір щодо належності співвласникам певних приміщень відсутній, однак матеріали справи свідчать про те, що після зміни часток у праві власності між позивачкою та співвласниками ОСОБА_8 неодноразово виникали спори, в яких останні, посилаючись на зменшення частки ОСОБА_1 у праві власності, оспорювали як її право власності, так і право користування земельною ділянкою з огляду на збільшення ними частки у будинку.

Зважаючи на викладене, підтвердженим слід вважати існування права ОСОБА_1 оспорення змін у праві власності, що відбулися без її згоди.

Звертаючись з позовом, позивачка посилалася на правила ЦК, суд застосував вимоги підзаконного акту, не звернув увагу на вимоги закону, який має вищу юридичну силу, оцінки доводам не надав.

Разом із тим, вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки про порушене право вона дізналася в вересні 2012 року, що вбачається з її власного позову, в якому вона зазначає про те, що довідалася про це в вересні 2012 року (а.с.88,т.1). Оскільки з цим позовом вона звернулася до суду 22.06.2016, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, а пропуск строку є підставою для відмови у задоволенні позову, то у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно було відмовити з таких підстав.

Не приймаються до уваги доводи про те, що строк не пропущено, оскільки порушення правил підсудності не перериває строку позовної давності, тому звернення ОСОБА_1 до суду адміністративної юрисдикції на зміст виниклих відносин не впливає.

Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 02.09.2021.

Головуючий:

Судді: