Справа № 700/1142/19
Провадження № 2-др/700/6/21

26 серпня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Лисянка справу за заявою адвоката Органюка Юрія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення, -
У провадженні Лисянського районного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 753/3586/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення порушення правил добросусідства та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
19 липня 2021 року судом було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивачів в судове засідання. Під час судового засідання відповідач ОСОБА_3 просив суд стягнути з позивачів судові витрати, які він поніс в зв`язку з розглядом справи. Розрахунок витрат зобов`язувався надати суду в п`ятиденний строк.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заперечував проти даного клопотання представника відповідача та пояснив, що вимоги ОСОБА_3 є надуманими та безпідставними, просив відмовити в задоволенні клопотання.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила провести судовий розгляд справи без її участі та відмовити у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність інформації про внесення відомостей щодо ОСОБА_4 до Єдиного реєстру адвокатів України, тоді як особа, яка надає таку допомогу має бути адвокатом.
Відповідач та його представник до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. 20.08.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання у даній справі без його участі, просить задовольнити клопотання.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вислухавши думку позивача, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі підлягає задоволенню із наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво є видом адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).
Матеріалами справи встановлено, що 22 грудня 2019 року між адвокатом Органюком Юрієм Юрійовичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5819 від 08.12.2016 року та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , укладено договір-доручення про надання правничої допомоги.
Згідно з п. 1.1. даного договору предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої (правової) допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, в тому числі у цивільній справі №700/1141/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення порушення правил добросусідства та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Вказане підтверджується і в доданій до договору-доручення про надання правничої допомоги від 22.12.2019 року, додатковій угоді № 1.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним щодо предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Позивач ОСОБА_1 , заперечуючи проти стягнення судових витрат, посилався на необґрунтованість заявлених вимог відповідача ОСОБА_3 , проте жодних доказів чи аргументів на підтвердження цього суду не надав.
Позивач ОСОБА_2 стверджувала у своїй заяві, що відомості про адвоката Органюка Юрія Юрійовича відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України, тому вважає, що вказана особа не є адвокатом, відповідно заява задоволенню не підлягає.
Судом було перевірено наявність повноважень адвоката у Органюка Юрія Юрійовича і відповідно до даних Єдиного реєстру адвокатів України станом на час ухвалення рішення у справі Органюк Юрій Юрійович є адвокатом. Таким чином твердження позивача ОСОБА_2 не відповідають дійсності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 257-259, 263-265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення порушення правил добросусідства та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Додаткове рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 31.08.2021.
Суддя Н. В. Бесараб