Справа № 206/1660/20
Провадження № 2/206/34/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Різниченко Я.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України», третя особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про захист прав споживача банківської послуги,-

І. Стислий виклад позиції позивача та представника відповідача.

З урахуванням уточненої позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 01.11.2019 неодноразово 02.12.2019 та 13.01.2020 звертався в телефонному режимі до відповідача, який під різними приводами відмовлявся виконувати взяті при оформленні спадкових вкладів на користь ОСОБА_1 зобов`язання по термінам виконання один місяць з моменту сплати послуги оформлення в розмірі 400 грн. від 01.10.2019, а саме: хвороба оператора, який виконує договір переоформлення вкладів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ; вивчення документів керівництвом відповідача на протязі шести місяців та 18 днів з 01.10.2019 по 18.04.2020; чергою інших клієнтів до чергового співробітника. За час життя ОСОБА_3 з 28.01.1925 по 18.09.2018 між ОСОБА_3 та ПАТ «Державний ощадний банк України», підписані договори про збереження грошових коштів у вигляді ощадних книжок. 19.03.2019 Восьмою ДДНК сформовано запит до відповідача з питанням про наявність вкладів на ім`я ОСОБА_3 . Після одержання відповіді від відповідача та сплати державного мита позивачем, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого останній є нащадком вкладів спадкодавця ОСОБА_3 з відповідними відсотками та розрахованою компенсацією. Загальна вартість майна складає 7727 грн. 70 коп. 24.05.2019 після перевірки позивачем всіх вкладів ОСОБА_3 по ощадним книжкам з`ясувалась відсутність наступних вкладів на суму 8924 грн. 51 коп. 01.10.2019 позивач звернувся у відділення відповідача за адресою: пр. Гагаріна, 115, м. Дніпро в якому співробітник відповідача оформив документи за семи ощадними книжками, які він додав до документів на оформлення вкладів згідно свідоцтв виданих Восьмою ДДНК та виписав квитанцію за послугу оформлення 400 грн., при цьому позивачу була видана платіжна карта № НОМЕР_1 . Співробітник відповідача занотував мобільний номер позивача та повідомив, що на протязі місяця оформлення на ім`я позивача вкладів по семи ощадним книжкам буде зроблено та йому в телефонному режимі повідомлять про час отримання документів. Відповідач з 01.11.2019 по 18.04.2020 не дзвонив позивачу, а на звернення позивача по телефону інший співробітник відмовлявся надати інформацію по вкладам, що свідчить про крадіжку відповідачем власності позивача на суму 17006 грн. 20 коп. У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з наступними вимогами: визнати неправомірним бездіяльність відповідача при оформленні вкладів ОСОБА_1 ; відшкодувати майнову шкоду ОСОБА_1 стягнувши з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь позивача матеріальні збитки в розмірі 3631, які складаються з 1102,85 грн. (різниця між всіма вкладами)+2352 грн.(пеня)+176,17(додаткові витрати: відправка рекомендованого листа, сплата поштової послуги, оформлення другого свідоцтва про право на спадщину); зобов`язати ПАТ «Державний ощадний банк України» виконати в натурі оформлення вкладів ОСОБА_1 згідно свідоцтв про спадщину за законом № 2-717 від 24.05.2019 та № 2-1152 від 27.08.2019; стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 9884,74 грн.; стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату комісії за розрахунково-касові послуги банку ПУМБ у розмірі 98 грн. 90 коп. (т. 1 а.с. 1-4, 30-33, т. 2 а.с. 134-137).

Не погоджуючись з викладеними в позові обставинами, представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідач вважає позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин. 29.10.2019 позивач звернувся до Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» з метою переоформлення на своє ім`я спадкового майна у вигляді компенсаційних рахунків, які були відкритті на ім`я померлого ОСОБА_3 . Жодним нормативним актом відповідача не передбачено обов`язок працівника банку повідомляти клієнта про закінчення процедури переоформлення спадщини. Зобов`язання банку щодо перереєстрації спадкового майна у вигляді компенсаційних рахунків відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом № 2-717 та № 2-452 на ім`я позивача виконані в повному обсязі. Завершенням оформлення успадкованого майна (компенсаційних рахунків) передбачено видачу новому вкладнику Ощадної книжки на його ім`я. Зазначена операція можлива лише при явці вкладника безпосередньо до відділення банку. Для вирішення питання до початку судового розгляду на ім`я позивача було направлено лист з проханням з`явитися до ТВБВ № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» для отримання відповідних документів, що підтверджують перереєстрацію спадкових компенсаційних рахунків на його ім`я. Це свідчить про те, що зі сторони банку відсутня бездіяльність щодо переоформлення успадкованих позивачем вкладів, і позивач в будь-який час може отримати у ТВБВ № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» оформлені на його ім`я ощадні книжки, для чого йому слід звернутися до відповідного ТВБВ. Також, позовна заява взагалі не містить посилання на конкретні норми нормативно-правових актів, які б підтверджували правомірність позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність чи зобов`язання оформити вклади. Стосовно вимог позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3355,02 грн. представник відповідача зазначила, що твердження позивача про ніби-то крадіжку банком грошових коштів в сумі 100,00 грн. з рахунку № 9760/36684, не відповідає дійсним обставинам справа, оскільки 27.06.2001 ОСОБА_3 було здійснено із зазначеного рахунку переказ коштів, що підтверджується відповідним записом в Ощадній книжці за вказаним рахунком. Щодо твердження позивача про зникнення з рахунку № НОМЕР_2 грошових коштів в сумі 1000,00 грн., то згідно даних програмного забезпечення 13.07.2012 ОСОБА_3 були виплачені компенсаційні кошти в сумі 1000,00 грн., залишок по рахунку № НОМЕР_2 становить 699,10 грн. і саме вказаний розмір успадкованих коштів (699,10 грн.) також підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2-1152, а тому твердження позивача є безпідставними. Кошти вкладника ОСОБА_3 на загальну суму 2 грн. 85 коп. зберігались на рахунках ОСОБА_1 . Суми на рахунках складали менше визначеного банком мінімального розміру 10 грн., у зв`язку з чим рахунки були закриті відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» № 537 від 16.08.2013. Окрім цього, рахунки № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 не зазначені в свідоцтвах про право на спадщину як такі, кошти на яких успадковані позивачем. Вказані рахунки закриті ще в 2013 році за життя ОСОБА_3 , а тому закриття вказаних рахунків не має жодного відношення до позивача (т. 1 а.с. 143-151).

Не погоджуючись із зазначеними обставинами у відзиві, позивачем подано відповідь на відзив в якій він зазначив, що відповідач порушив право власності позивача починаючи з 01.11.2019: 29.10.2019 візиту до ТВБВ № 10003/0310 позивач не здійснював підробка підпису ОСОБА_1 відповідачем; ніякого свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-452 від 27.08.2019 в матеріалах справи немає. Відповідно до внутрішніх документів АТ «Ощадбанк» встановлені нормативи часу на обробку кожного з видів вкладів операціоністами в ТВБВ. 1000,00 грн по рахунку № 9760/20614 при наявній Ощадній книжці з розміром вкладу 1699,10 грн. вкрадені відповідачем, підставою вимоги позивача є факт відсутності операції з рахунком 13.07.2012 (т. 1 а.с. 185-188).

Не погоджуючись із зазначеними у відповіді на відзив обставинами, представник відповідача подала до суду заперечення у яких зазначила, що твердження позивача про підробку підпису ОСОБА_1 відповідачем 29.10.2019 не відповідає дійсності, оскільки позивач звертався до ТВБВ № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» для переоформлення спадкового майна у вигляді компенсаційних рахунків, які були відкриті на ім`я померлого ОСОБА_3 саме 29.10.2019, що підтверджується крім копії анкет-доручень від 29.10.2019 із власноручним підписом позивача, наданими при завірені копіями свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-717 від 24.05.2019, свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1152 від 27.08.2019, паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , які посвідчені позивачем власноруч 29.10.2020 та, окрім підпису, мають написані ОСОБА_1 прізвище та ініціали. Щодо посилання позивача на рішення суду по справі № 2-974/10 від 29.11.2010 зазначене рішення не додано позивачем, як доказ до матеріалів справи та не міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Крім цього, період зазначений позивачем 2010-2011 роки мав інші внутрішні нормативні акти АТ «Ощадбанк» щодо переоформлення компенсаційних рахунків та сам процес їх переоформлення був відмінним від процесу переоформлення, що діє на даний час. Банк не створює жодних перешкод позивачу в питанні переоформлення спадкових компенсаційних рахунків, і лише власна бездіяльність позивача перешкоджає йому отримати документи, які підтверджують перереєстрацію спадкових компенсаційних вкладів на його ім`я. Позивач в будь-який момент може отримати у ТВБВ № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» оформлені на його ім`я ощадні книжки, для чого йому слід звернутися до відповідного ТВБВ (т. 1 а.с. 192-193).

Також, від представника відповідача надійшли письмові пояснення в яких вона зазначила, що висновок експерта не впливає на результаті розгляду справи та не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки права позивача не порушені. Зобов`язання банку щодо перереєстрації спадкового майна на позивача у вигляду компенсаційних рахунків відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом № 2-452 та 2-747 виконані в повному обсязі. Завершення оформлення успадкованого майна передбачає видачу новому вкладнику ощадної книжки на його ім`я. Зазначена операція можлива лише при явці вкладника безпосередньо до відділення банку. Банком направлявся лист з проханням з`явитися до ТВБВ № 10003/0310 філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» 09.06.2020 для отримання відповідних документів, що свідчить про відсутність зі сторони банку бездіяльності. Банк не створює жодних перешкод позивачу в питанні переоформлення спадкових компенсаційних рахунків, лише власна бездіяльність позивача перешкоджає йому отримати документи (т. 2 а.с. 144-145).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити та зазначив, що вклади його батька знаходяться у відповідача. Однак, відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом відповідач не переоформив на позивача ощадні книжки, а тому в нього та представників відповідача виник конфлікт.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначила, що не існує ніякого нормативного акту щодо строків оформлення вкладів і також повідомила, що з банку ніхто не телефонує клієнтам, а позивачу необхідно було просто прийти до відділення банку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є працівником АТ «Ощадбанк» повідомила, що вона не пам`ятає чи була на роботі 01.09.2019. Оформленням ощадних книжок вона не займається, вона приймає необхідні документи і потім передає їх співробітнику банку, який займається вкладами. Оформлення закінчується тим, що вона віддає документи оператору і він відправляє їх до Києва, а вже з Києва повинні відправити документи. Ця послуга коштує 50 грн. за один вклад, які сплачуються через касу Для того, щоб дізнатися про оформлення, клієнту необхідно прийти до відділення.

Від представника третьої особи: Восьма Дніпровська держана нотаріальна контора, надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

21.04.2020 від позивача до канцелярії суду надійшла позовна заява з додатками, яка ухвалою судді від 23.04.2020 була залишена без руху (т. 1 а.с. 1-27).

04.05.2020 до канцелярії суду надійшла виправлена позовна заява з додатками, клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 29-51).

15.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27.05.2020 (т. 1 а.с. 53).

27.05.2020 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення доказів (т. 1 а.с. 57-59).

27.05.2020 підготовче судове засідання проведено без участі не з`явившихся сторін по справі, задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Восьмої ДДНК, клопотання про витребування доказів з АТ «Ощадбанк» повернуто позивачу без розгляду, продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання на 24.07.2020 (т. 1 а.с. 61-62).

27.05.2020 до канцелярії суду надійшла заява від представника Восьмої ДДНК про розгляд справи без участі представника третьої особи (т. 1 а.с. 64).

01.06.2020 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву (т. 1 а.с. 67-70).

10.06.2020 до канцелярії суду надійшла копія матеріалів спадкової справи № 611/2018 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 74-148).

19.06.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (т. 1 а.с. 149-173).

24.07.2020 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про доручення доказів (т. 1 а.с. 174-178).

24.07.2020 зобов`язано представника відповідача надати копії ощадних книжок, встановлено строки на подання відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив, продовжено підготовче провадження та відкладено підготовче судове засідання на 10.08.2020 (т. 1 а.с. 179-180).

27.07.2020 позивач ознайомився з матеріалами справи (т. 1 а.с. 183).

30.07.2020 до канцелярії суду надійшла заява від представника Восьмої ДДНК про розгляд справи без участі представника третьої особи (т. 1 а.с. 184).

03.08.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками (т. 1 а.с. 185-189).

03.08.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення з додатками (т. 1 а.с. 190-206).

05.08.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява з додатками на виконання вимог суду (т. 1 а.с. 207-212).

10.08.2020 до канцелярії суду від позивача надійшли клопотання про витребування доказів, заява про долучення доказів та клопотання про долучення доказів (т. 1 а.с. 213-222).

10.08.2020 долучено докази позивача про факт списання коштів, відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування копії рішення, клопотання позивача про призначення експертизи задоволено частково, призначено по даній цивільній справі судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 223-225, 230-232).

17.08.2020 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про виклик свідка (т. 1 а.с. 235-236).

25.08.2020 позивач ознайомився з матеріалами справи (т. 1 а.с. 233).

28.08.2020 на електронну адресу суду надійшов лист від Дніпровського апеляційного суду про направлення матеріалів даної цивільної справи у зв`язку з надходженням скарги позивача на ухвалу суду від 10.08.2020 (т. 2 а.с. 1-2).

28.01.2021 постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, ухвала Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2020 залишено без змін (т. 2 а.с. 45-49).

15.02.2021 матеріали даної цивільної справи надійшли до канцелярії Самарського районного суду м. Дніпропетровська (т. 2 а.с. 51).

17.02.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли клопотання про витребування вільних зразків підпису позивача та витребування доказів (т. 2 а.с. 53-55).

29.03.2021 на виконання ухвали суду від представника відповідача на адресу суду надійшли документи (т. 2 а.с. 59-74).

30.03.2021 направлено матеріали даної цивільної справи до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової почеркознавчої експертизи (т. 2 а.с. 75).

14.07.2021 до канцелярії суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи та матеріали даної цивільної справи (т. 2 а.с. 86-93).

26.07.2021 поновлено провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09.08.2021 (т.2 а.с. 94).

02.08.2021 позивач ознайомився з матеріалами справи (т. 2 а.с. 98).

02.08.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, клопотання про долучення письмового доказу (т. 2 а.с. 99-102).

05.08.2021 позивач ознайомився з матеріалами справи (т. 2 а.с. 103).

05.08.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли клопотання про долучення письмових доказів (т. 2 а.с. 104-111).

09.08.2021 від позивача до канцелярії суду надійшли наступні клопотання: про долучення письмових доказів; про долучення пояснень з питання належного оформлення списання коштів по рахункам спадкодавця; про долучення пояснень з питань належного оформлення копії довіреності відповідача; про витребування доказів по справі. Крім цього, від позивача надійшли заява про виклик свідка, заява про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с. 112-137).

09.08.2021 закінчено підготовчі дії, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.08.2021 (т. 2 а.с. 139-141).

09.08.2021 представник відповідача ознайомилась з матеріалами справи (т. 2 а.с. 143).

09.08.2021 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення (т. 2 а.с. 144-153).

13.08.2021 позивач ознайомився з матеріалами справи (т. 2 а.с. 154).

12.08.2021 від позивача до канцелярії суду надійшли клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи (т. 2 а.с. 155-162).

16.08.2021 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (т. 2 а.с. 163-168).

17.08.2021 до канцелярії суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення з додатками (т. 2 а.с. 164-189).

17.08.2021 від позивача на адресу суду надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи стислого викладу фактів, стислого викладу письмових доказів та правової позиції (т. 2 а.с. 190-218).

17.08.2021 допитано в якості свідка позивача, заслухано вступне слово представника відповідача, заслухано відповіді на питання, досліджено докази наявні в матеріалах справи та оголошено перерву для виклику свідка до 27.08.2021 (т. 2 а.с. 220-224).

27.08.2021 допитано свідка ОСОБА_4 , заслухано виступи сторін у судових дебатах (т. 2 а.с. 227-229).

27.08.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення (т. 2 а.с. 230).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13.07.2012 ОСОБА_3 були виплачені компенсаційні кошти в сумі 1000 грн., залишок по рахунку № 9760/20614 становить 699,10 грн. (т. 1 а.с. 157).

Розділом ІІ «Про встановлення комісійної винагороди за закриття нерухомих вкладів фізичних осіб розміром до 10 гривень», постанови правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 537 від 16.08.2013 постановлено начальникам регіональних управлінь забезпечити здійснення процедури розірвання таких договорів банківського рахунку та банківських вкладів (депозитів), а саме: по яких протягом трьох років і більше не здійснювались операції (крім зарахування відсотків) та сума грошових коштів, що зберігається на вказаних рахунках, залишилася меншою від мінімального розміру (10 (десяти) гривень), визначеного Порядком, зазначеним в пункті 1 цієї постанови. Для чого до 1 вересня 2013 р. розмістити в установах банку письмове попередження про необхідність протягом двох місяців з моменту попередження відновити суму на рахунку до розміру не меншого від початкового внеску, встановленого Порядком. Якщо протягом двох місяців з дня повідомлення клієнт не вчинить дій щодо відновлення суми на рахунку до розміру не менше 10 (десяти) гривень, банк і клієнт вважатимуть, що клієнт у такий спосіб дав згоду на розірвання договору, закриття рахунку та списання коштів з рахунку з метою сплати комісійної винагороди за закриття рахунку за ініціативою банку. Установам банку закрити рахунки клієнтів, які протягом двох місяців не відновили залишок коштів на рахунку до розміру не менше початкового внеску - 10 (десяти) гривень. Проведення операцій щодо закриття відповідних рахунків у балансі установ банку здійснити до 1 грудня 2013 року (т. 1 а.с. 158-160).

Відповідно до наданих позивачем копій рахунків ощадних книжок його батька ОСОБА_3 зазначені наступні залишки грошових коштів: станом на 08.05.2002 рахунок № 9760/1-2342 - 2964,30 грн.; станом на 03.02.2010 на рахунку № 9760/1-20614 - 1699,10 грн.; станом на 13.06.2001 на рахунку № НОМЕР_3 - 0,13 коп.; станом на 31.12.1996 на рахунку № НОМЕР_6 0,09 коп.; станом на 17.09.2011 на рахунку № НОМЕР_4 0,10 коп.; станом на 18.06.2001 на рахунку № НОМЕР_7 2,37 грн.; станом на 31.12.1996 на рахунку № НОМЕР_8 0,16 коп.; станом на 22.12.2011 на рахунку № 9760/1-22069 1427 грн.; станом на 29.10.2002 на рахунку № НОМЕР_9 1789,60 грн.; станом на 30.10.2002 на рахунку № НОМЕР_10 1546,80 грн.; станом на 26.06.2002 на рахунку № НОМЕР_11 7222,05 грн.; станом на 27.06.2001 на рахунку № НОМЕР_12 0,51 коп. (т. 1 а.с. 7-16, 35-39, 208-211).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а.с. 76).

19.03.2019 державний нотаріус Восьмої ДДНК звернулась із запитом № 646/02-14 до ПАТ «Державний ощадний банк України» з проханням повідомити про наявність грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаціями, по будь-яким видам вкладів та договорам, у тому числі депозитним, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у банку та його відділеннях (філіях) та про наявність (відсутність) заповідального розпорядження (т. 1 а.с. 84).

23.04.2019 ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомило на запит № 646/02-14 від 19.03.2019 державного нотаріуса Восьмої ДДНК, що станом на 15.04.2019 наявна наступна інформація та рахунки на ім`я ОСОБА_3 : у ТВБВ № 10003/0429: № 9760/2342 (компенсація 1997 року) сума залишку 2964,30 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; ТВБВ № 10003/0438: № 9760/22069 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1427,00 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ № 10003/0442: № 9760/7346 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1546,80 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; ТВБВ № 10003/0443: № 9760/913 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1789,60 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє (т. 1 а.с. 122).

Відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом № 2-717 від 24.05.2019 спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБB № 10003/0429 філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № 9760/2342 (компенсація 1997 року) із залишком 2964,30 грн., у ТВБВ № 10003/0438 філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № 9760/22069 (компенсація 1997 року) із залишком 1427,00 грн., у ТВБВ № 10003/0442 філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № 9760/7346 (компенсація 1997 року) із залишком 1546,80 грн. та у ТВБВ № 10003/0443 філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № 9760/913 (компенсація 1997 року) із залишком 1789,60 грн. що належали померлому ОСОБА_3 на підставі довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 23.04.2019 № 46/12-05/7354. Вартість спадкового майна -7727 грн. 70 коп. Спадкоємцем зазначеного майна є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 5, 34, 134, 195, т. 2 а.с. 67).

25.05.2019 державним нотаріусом Восьмої ДДНК було направлено повторно запит № 1163/02-14 до ПАТ «Державний ощадний банку України» про наявність грошових внесків з відповідними відсотками та компенсаціями, по будь-яким видам вкладів та договорам, у тому числі депозитним, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у банку та його відділеннях (філіях) та про наявність (відсутність) заповідального розпорядження (т. 1 а.с. 19, 42).

06.06.2019 ПАТ «Державний ощадний банк України» повідомило на запит № 1163/02-14 від 25.05.2019 державного нотаріуса Восьмої ДДНК, що станом на 04.06.2019 наявна наступна інформація та рахунки на ім`я ОСОБА_3 : у ТВБВ № 10003/0429: № 9760/2342 (компенсація 1997 року) сума залишку 2964,30 грн., № 9760/20614 (компенсація 1997 року) сума залишку 699,10 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; ТВБВ № 10003/0438: № 9760/22069 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1427,00 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; у ТВБВ № 10003/0442: № 9760/7346 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1546,80 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; ТВБВ № 10003/0443: № 9760/913 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1789,60 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє; ТВБВ № 10003/0603: № 9760/40034 (компенсація 1997 року) - сума залишку 7222,05 грн., № 9760/36684 (компенсація 1997 року) - сума залишку 1254,50 грн., заповідальне розпорядження по зазначеному рахунку відсутнє (т. 1 а.с. 142).

ОСОБА_1 було направлено від свого імені рекомендованим повідомленням запит Восьмої ДДНК до ПАТ «Державний ощадний банк України» (т. 1 а.с. 20, 43, 175).

27.07.2019 державним нотаріусом Восьмої ДДНК було направлено повторно запит № 1728/02-14 до ПАТ «Державний ощадний банку України» про перевірку інформації щодо рахунку № 9760/20614, оскільки згідно ощадної книжки, наданої спадкоємцем, сума на вказаному рахунку станом на 03.02.2010 становить 1699,10 грн., а у відповіді від 06.06.2019 № 46/12-05/11040 БТ вказана сума 699,10 грн. (т. 1 а.с. 18, 41, 137).

07.08.2019 АТ «Ощадбанк» повідомило на запит № 1728/02-14 від 27.07.2019 державного нотаріуса Восьмої ДДНК, що після повторної перевірки у наявному програмному забезпечені АТ «Ощадбанк», залишок коштів по рахунку № НОМЕР_2 , який був відкритий у ТВБВ № 10003/0429 філії-Дніпропетровське управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 станом на 05.08.2019 становить 699,10 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом № 2-1152 від 27.08.2019, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ № 10003/0429 філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № НОМЕР_2 (компенсація 1997 року)із залишком 699,10 грн., та у ТВБВ № 10003/0603 філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» на рахунку № 9760/40034 (компенсація 1997 року) із залишком 7222,05 грн., на рахунку № 9760/36684 (компенсація 1997 року) із залишком 1254,50 грн., що належали померлому ОСОБА_3 на підставі довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 06.06.2019 № 46/12-05/ НОМЕР_13 . Вартість спадкового майна - 9175 грн. 65 коп. Спадкоємцем зазначеного майна є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 6, 34, 147, 194, т. 2 а.с. 66).

27.08.2019 позивач сплатив 69 грн. 17 коп. за оформлення спадкових вкладів (т. 1 а.с. 216).

ОСОБА_1 долучені квитанції сплати коштів за наступними призначеннями: спеціальні бланки нотаріальних документів, витяг/інформаційні довідки зі спадкового реєстру, державне мито та комісії за обслуговування (т. 1 а.с. 21-22, 44-45).

01.10.2019 ОСОБА_1 сплачено 400 грн. АТ «Ощадбанк» за надання послуг (т. 1 а.с. 17, 40).

ОСОБА_1 оформлено платіжну картку Ощадбанку № НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 46).

09.06.2020 представником АТ «Ощадбанк» направлено лист ОСОБА_1 в якому зазначено, що ТВБВ № 10003/0310 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляє, що рахунки померлого ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 № 2-717 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2019 № 2-452 перереєстровані на ім`я позивача. Для отримання відповідних документів, ОСОБА_1 необхідно з`явитись до ТВБВ № 10003/0310 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: пр. Гагаріна, 115, м. Дніпро (т. 1 а.с. 155).

Лист направлений АТ «Ощадбанк» від 09.06.2020 позивачу про необхідність з`явитись до відділення банку повернувся за закінченням терміну зберігання (т. 1 а.с. 201).

Відповідно до даних з програмного забезпечення АРМ ЦРКР, наступні рахунки: № 9760/2342, 9760/22069, № 9760/7346, № 9760/913 переоформлені на ім`я ОСОБА_1 04.11.2019; № 9760/20614, № 9760/40034, № 9760/36684 переоформлені на ім`я ОСОБА_1 02.06.2020 (т. 1 а.с. 156-157).

Відповідно до висновку експерта № 1607-21 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по даній цивільній справі встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в Анкеті-дорученні по свідоцтву про право на спадщину № 2-717 про здійснення списання з компенсаційних рахунків № 9760/2342; 9760/22069; 9760/913 від 29.10.2019 в графі: «Підпис клієнта» - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 в Анкеті-дорученні по свідоцтву про право на спадщину № 2-1152 про здійснення списання з компенсаційних рахунків № 9760/20614; 9760/40034; 9760/36684 від 29.10.2019 в графі: «Підпис клієнта» - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 86-93).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, представником відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-717 від 24.05.2019 та № 2-1152 від 27.08.2019. Спадщина, на яку видані ці свідоцтва, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБB № 10003/0429 філії Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно з частиною першою статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися своїм правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Спадкування права на вклад у банку може виникати: 1) шляхом складення заповіту; 2) шляхом складення спеціального розпорядження банку; 3) на підставі загальних норм спадкування за законом.

Зважаючи на те, що право на банківський вклад входить до складу спадщини, на нього поширюються загальні правила щодо порядку прийняття спадщини, відмови спадкоємця від спадщини тощо.

Оформлення спадщини для здійснення подальшої виплати компенсаційних коштів спадкоємця в АТ «Ощадбанк», регулюється «Порядком формування центрального реєстру компенсаційних рахунків та здійснення установами АТ «Ощадбанк» операцій з компенсаційними вкладами».

Відповідно до Розділу 8 зазначеного порядку, оформлення спадщини відбувається на двох рівнях: на рівні операційного відділу ТВБВ та на рівні бек-офісу Центрального апарату. Тобто, зазначена операція не може бути проведена за короткий проміжок часу в присутності клієнта. При зверненні клієнт підписує анкету-доручення про зарахування компенсаційних коштів на картковий рахунок, що відкривається на його ім`я на випадок виплати компенсаційних коштів і зазначається контактний телефон клієнта.

Позивач звернувся з даною позовною заявою, в якій просив визнати бездіяльність відповідача при оформлені вкладів ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивач звернувся до відділу відповідача для переоформлення ощадних книжок його батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак протягом п`яти місяців відповідач не дзвонив позивачу, а на звернення позивача по телефону інший співробітник відмовлявся надати інформацію по вкладам.

Жодними нормативним актом АТ «Ощадбанк» не передбачено обов`язок працівника банку повідомляти клієнта про закінчення процедури переоформлення спадщини. Більш того, зазначена операція можлива лише при явці вкладника безпосередньо до відділення банку.

Судом встановлено, що сам позивач у своїх поясненнях зазначає про поодинокі телефоні дзвінки співробітникам банку для отримання інформації про переоформлення вкладів, при цьому на адресу позивача представником банку було направлено лист в якому ОСОБА_1 проінформували про те, що вклади відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2019 № 2-717 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2019 № 2-452 перереєстровані на ім`я позивача, а для отримання відповідних документів, ОСОБА_1 необхідно з`явитись до ТВБВ № 10003/0310 філії - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: пр. Гагаріна, 115, м. Дніпро. Однак, зазначений лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, відповідно до наданих витягів з програмного забезпечення відповідача АРМ ЦРКР зазначено, що рахунки визначені в свідоцтвах про право на спадщину за законом переоформлені на ім`я позивача.

В матеріалах справи відсутні жодні докази, які б свідчили про бездіяльність зі сторони працівників банку, або неправомірної відмови позивачу у перереєстрації відповідного спадкового майна.

Таким чином, суд приходить до висновку, що жодним нормативним актом не передбачені строки перереєстрації спадкового майна у вигляді компенсаційних рахунків, позивач, в першу чергу як зацікавлена особа мав здійснити всі необхідні заходи для переоформлення відповідних вкладів.

ОСОБА_1 неодноразово ознайомлювався з матеріалами справи, тобто достовірно знав, що на його адресу направлявся лист від АТ «Ощадбанк» в якому зазначено про здійснення перереєстрації вкладів відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом та необхідність особисто з`явитись до відділення для отримання відповідних документів, однак позивач з 27.07.2020 (ознайомлення з матеріалами справи, після подання відзиву представником відповідача) та по теперішній час так і не звернувся до відділення банку, що свідчить про відсутність перешкод зі сторони відповідача в питанні переоформлення спадкових компенсаційних рахунків, а лише про власну бездіяльність позивача.

Окрім цього, позивач просив відшкодувати майнову шкоду стягнувши з Публічного Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України» на свою користь матеріальні збитки в розмірі 3631 грн. 02 коп., що складається з наступного: різниця між всіма вкладами визначеними позивачем та вкладами зазначеними у свідоцтвах про право на спадщину за законом 1102 грн. 85 коп.; за кожний день прострочення 196 днів, пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) 400 грн., що складає 2352 грн.; додаткові витрати, а саме: рекомендовані листи з повідомленням про вручення, сплата поштових послуг доставки другого та третього запитів Восьмої ДДНК до відповідача, оплата другого свідоцтва.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками згідно із частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1167 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

До подібного висновку дійшов Верховний Суд 12.04.2019 у постанові по справі № 686/10651/18.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме на позивача покладено обов`язок доказування фактів спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Позивач стверджував про крадіжку банком грошових коштів в сумі 100 грн. з рахунку № 9760/36684, однак відповідно до даних програмного забезпечення 27.06.2001 спадкодавцем ОСОБА_3 із зазначеного рахунку було здійснено переказ коштів на суму 100 грн., це також підтверджується і відповідним записом в ощадній книжці за вказаним рахунком. Залишок станом на 27.06.2001 по зазначеному рахунку складає 0,51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1075 ЦК України, банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка: 1) якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це; 2) у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором; 3) у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Судом встановлено, що постановою правління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 537 від 16.08.2013 передбачено право банку розірвати договори банківського рахунку та банківських вкладів (депозитів) по яких протягом трьох років і більше не здійснювались операції (крім зарахування відсотків) та сума грошових коштів, що зберігається на вказаних рахунках, залишилась меншою від мінімального розміру, а саме 10 грн.

Таким чином, у зв`язку з тим, що на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 суми складали менше визначеного банком мінімального розміру 10 грн., рахунки були закриті.

23.04.2012 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 346 «Про виплату в 2012 році громадянам України компенсації втрат від знецінення грошових заощаджень, вкладених до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР, що діяли на території України, та в облігації Державної цільової безпроцентної позики 1990 року, державні казначейські зобов`язання СРСР і сертифікати Ощадного банку СРСР, придбані на території Української РСР».

Відповідно до п. 1 зазначеної постанови, право на виплату коштів мали вкладники, відомості про яких станом на 01.01.2012 внесені до Інформаційно-аналітичної системи «Реєстр вкладників заощаджень громадян» та які не отримали протягом 2008 року компенсацію втрат від знецінення грошових заощаджень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 9 січня 2008 № 1. До виплати вкладникам належало по 1000 грн. З 01.06.2012 АТ «Ощадбанк» розпочав проведення компенсаційних виплат. Компенсаційні кошти зараховувалися на «Національну картку», відкриту на ім`я вкладника.

Установи Ощадного банку України на виконання вимог статті 5 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», провели одноразову індексацію вкладів громадян і на проіндексовані суми, що знаходяться на позабалансовому рахунку Ощадного банку України, видали вкладникам ощадні книжки, на підставі яких виникає право на отримання компенсаційних сум в майбутньому за рахунок Державного бюджету.

Суми, зафіксовані в ощадних книжках (компенсаційних рахунках), фактично на зберігання до Ощадного банку України не вносились, зазначені суми держава планує виплатити поступово як компенсаційні втрати від знецінення заощаджень на виконання статті 1 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України».

У Законі України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» передбачено, що кошти для компенсації заощаджень визначаються в Державному бюджеті України окремою статтею.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» заощадження підлягають поверненню поетапно, залежно від суми вкладу у межах коштів, передбачених для цього Державним бюджетом України на поточний рік.

Згідно даних програмного забезпечення (виписка додається) 13.07.2012 ОСОБА_3 були виплачені компенсаційні кошти в сумі 1000 грн., залишок по рахунку № НОМЕР_2 становить 699,10 грн. і саме такий розмір успадкованих коштів зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом № 2-1152.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 1000 грн. не знаходиться на зберіганні у АТ «Ощадбанк», а були зараховані на «Національну картку». Право на отримання цієї компенсаційної суми буде проведено у майбутньому за рахунок Державного бюджету.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.06.2018 по справі № 398/3100/16-ц.

У зв`язку з цим твердження позивача про заподіяння йому шкоди у зв`язку з відсутністю на рахунку № НОМЕР_2 коштів у розмірі 1000,00 грн. є безпідставним.

Окрім цього, позивач посилався на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

З матеріалів справи встановлено, що 400 грн. сума комісії сплачена позивачем при оформленні спадщини для здійснення подальшої виплати компенсаційних коштів.

Судом встановлено, що відсутня в діях відповідача бездіяльність при оформленні вкладів ОСОБА_1 перереєстрація вкладів визначених в свідоцтвах про право на спадщину за законом була здійснена, а отже сплачені 400 грн. комісії не можуть бути визначені як вартість робіт не виконаної (простроченої) роботи (надання послуги). Крім іншого, строки виконання такого оформлення не встановлені жодним договором, законодавчим або внутрішнім нормативним актом АТ «Ощадбанк».

Стосовно коштів, сплачених позивачем за направлення запиту Восьмої ДДНК до АТ «Ощадбанку», слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», чинний на момент складання свідоцтв про право на спадщину, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 1.2., Глави 10, «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012, наказ № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Крім того саме на нотаріуса покладено обов`язок з`ясувати відомості у зв`язку з відкриттям спадщини. Позивач зазначив, що він з власної ініціативи направив відповідні запити для того, щоб пришвидшити отримання відомостей для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Тобто, понесені витрати при направленні рекомендованих повідомлень відповідачу волевиявлення самого ОСОБА_1 та не є його обов`язком для оформлення спадщини у нотаріальній конторі.

Що стосується вимоги позивача зобов`язати Публічне Акціонерне Товариство «Державний Ощадний банк України» виконати в натурі оформлення вкладів ОСОБА_1 згідно свідоцтв про право на спадщину по закону № 2-717 від 24.05.2019, № 2-1152 від 27.08.2019, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Як встановлено з матеріалів даної справи, перереєстрація вкладів на ім`я ОСОБА_1 була проведена АТ «Ощадбанк» ще 04.11.2019 та 02.06.2020. Крім цього, жодними нормами чинного законодавства не передбачене «виконання в натурі оформлення вкладів» за рішенням суду.

Також, суд звертає увагу, що вимоги позивача суперечать одна одній, оскільки позивач обґрунтовуючи розмір матеріальних збитків не погоджується з кількістю вкладів зазначених у свідоцтвах про право на спадщину за законом, в той же час просить зобов`язати відповідача оформити саме ті вклади, які містяться у цих свідоцтвах.

Окрім цього, слід зазначити щодо висновку експерта № 1607-21 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по даній цивільній справі, в якому зазначено, що підпис від імені ОСОБА_1 в Анкеті-дорученні по свідоцтву про право на спадщину № 2-717 про здійснення списання з компенсаційних рахунків № 9760/2342; 9760/22069; 9760/913 від 29.10.2019 в графі: «Підпис клієнта» - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 . Підпис від імені ОСОБА_1 в Анкеті-дорученні по свідоцтву про право на спадщину № 2-1152 про здійснення списання з компенсаційних рахунків № 9760/20614; 9760/40034; 9760/36684 від 29.10.2019 в графі: «Підпис клієнта» - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до позовних вимог, питання достовірності підпису в анкетах-дорученнях не впливає на результати розгляду даної цивільної справи. Висновок експерта не спростовує те, що відповідачем були перереєстровані вклади на ім`я ОСОБА_1 відповідно до свідоцтв про право на спадщину, а позивач не з`явився до відділення банку для отримання необхідних йому документів.

Крім цього, висновок експерта надійшов до суду 14.07.2021, однак по теперішній день матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивач звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою про наявність ознак кримінального правопорушення в діях представників відповідача, що також свідчить про бездіяльність в першу чергу позивача.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

При цьому, цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Однак відсутність законодавчо закріпленого визначення поняття «спосіб захисту права та/або інтересу» не виключає виокремлення матеріально-правового та процесуально-правового аспектів захисту цивільного права та інтересу.

Так матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає у з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

В свою чергу процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що суди розглядають в порядку відповідного виду судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із відповідних відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. При цьому вказаний аспект включає в себе не лише правильність обрання передбаченого законом або договором способу захисту, але і необхідність належного правового обґрунтування вимог відповідними нормами права.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням наведеного надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Тобто, саме на позивача покладено обов`язок у позовній заяві викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, при розгляді справи повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, і не застосовує самостійно для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, якщо позивач не обґрунтовує ними свої вимоги з наданням відповідних доказів, і застосування цих норм призводить до зміни предмета позову або обраного способу захисту прав та інтересів.

Тобто, на думку суду, виходячи з аксіоми цивільного судочинства jura novit curia - «суд знає закон», при розгляді справи суд дійсно повинен надати правильну правову кваліфікацію відносинам сторін, яка проте не може бути застосована судом для вирішення спору по суті за відсутності відповідного клопотання позивача у справі, оскільки інший підхід суду порушив би принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача (який звертається саме з певним чином обґрунтованою в правовому аспекті вимогою) так і відповідача (який заперечуючи проти позову наводить доводи саме щодо тих підстав та обґрунтувань, які наводяться позивачем у справі).

Як витікає із змісту статей 4 та 5 ЦПК України цивільний позов - це звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб.

Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

У статті 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

До подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 по справі № 753/2187/17.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовна заява не містить посилання на конкретні нормативно-правові акти, які б підтверджували правомірність позовних вимог, не долучені жодні докази, які б свідчили про бездіяльність зі сторони відповідача або порушення прав позивача, не обґрунтовані матеріальні збитки, які поніс позивач.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, вислухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідка, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволені позову має бути відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1, 7 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України», ст. 46 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 16, 1074, 1075, 1166, 1167, 1216, 1217, 1218, 1222, 1228, 1261 ЦК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 102, 133, 258, 259, 264, 265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_14 ) до Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, ), третя особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора(місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 3, ) про визнання неправомірною бездіяльність відповідача при оформленні вкладів ОСОБА_1 , відшкодування майнової шкоди ОСОБА_1 , стягнувши з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 3631 грн. 02 коп., зобов`язання ПАТ «Державний ощадний банк України» виконати в натурі оформлення вкладів ОСОБА_1 , згідно свідоцтв про спадщину по закону № 2-717 від 24.05.2019, № 2-1152 від 27.08.2019, стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 9884 грн. 74 коп. та стягнення з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 витрати на сплату комісії за розрахунково-касові послуги ПУМБ у розмірі 98 грн. 90 коп.- відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.09.2021.

Головуючий суддя: К.С. Маштак