ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року

м. Харків

справа № 646/3809/20

провадження № 22-ц/818/3107/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Хорошевського О.М.

Суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.

за участю секретаря - Колесников О.О.

учасники справи:

заявники : ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

стягувач: ТОВ «Кей-Колект»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 лютого 2021 року, постановлену суддею Шелест І.М.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про визнання виконавчих листів у справі № 2-604/10, виданих Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк», правонаступник ТОВ «Кей-Колект» заборгованості за кредитним договором у сумі 341883,77 грн такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилається на те, що борг за вищевказаним виконавчими листами погашений шляхом звернення стягнення ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки в позасудовому порядку, що свідчить про виконання рішення суду і подальше виконання рішення суду призведе до повторного стягнення заборгованості. В наведенні правових обґрунтувань своїх вимог заявники посилаються на ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» та стверджують, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними. Крім того, просили зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким їх заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги, що виконавчі листи були видані в 2011 році та перебували на виконанні протягом 2012-2015 року та були повернуті ТОВ «Кей-Колект»

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Червонозаводського районного суму м. Харкова перебуває цивільна справа № 646/3299/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до КП "РегістрСервіс" Первомайської міської ради Харківської області та ТОВ "Кей-Колект", третя особа Харківська міська державна нотаріальна контора про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем. В межах зазначеної справи оскаржується рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект». Таким чином, суду достовірно відомо, що наразі між сторонами існує спір щодо правомірності позасудового звернення ТОВ "Кей-Колект" стягнення на предмет іпотеки, належний заявникам на праві приватної власності. У випадку задоволення судом позову про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем у рамках цивільної справи № 646/3299/19 відпаде єдина підстава, на яку посилаються заявники як на підтвердження наявності підстави для визнання у даній справі виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 22.11.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно яким АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кередит в сумі 40 000,00 дол. США, що станом на момент видачі кредиту складало 202 000,00 грн/, строком до 22.11.2017.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 22.11.2007 було укладено договір поруки № 159791 з ОСОБА_4 та договір поруки № 159792 з ОСОБА_2 .

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2010 по справі № 2-604/10 позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 341 883,77 грн. та судові витрати у розмірі 1 750,00 грн.

23.11.2011 Червонозаводським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 343663,77 грн.

10.07.2013 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» правонаступником ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні № 31096985 зі стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 343663,77 грн.

Відповідно до договору іпотеки від 22.11.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жамойдою Г. М., зареєстровано в реєстрі за № 5588, заборгованість за вищезгаданим кредитним договором була також забезпечена іпотекою нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 164164375 від 19.04.2019 вбачається, що 09.04.2019 право власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект», підстава для державної реєстрації права власності: договір факторингу № 1 від 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», договір відступлення права вимоги № 5207-5208 від 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», договір іпотеки № 3587 від 22.11.2007 видавник: ПН ХМНО Жамойда Г. М.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом цієї норми закону підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

За правилами ч.ч. 1, 5, 6, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.08.2010 року набрало законної сили, в касаційному порядку не скасовано, і боржниками не виконано.

Судом вирішувалось питання про заміну стягувача його правонаступником.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України за яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Заявниками не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доказів того, що заявниками повно виконане зобов`язання за рахунок іпотечного майна не надано.

Між сторонами існує спір щодо правомірності набуття ТОВ «Кей-Колект» право власності на кв. АДРЕСА_1 .

У зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

А.В. Котелевець

повний текст постанови складено 09.09.2021