КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №761/18063/20

01 вересня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коноваленко Єлизавети Олександрівни в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2021 року про повернення позовної заяви, постановленої під головуванням судді Волошина В.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовомдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 11 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики залишено без руху, надано позивачці строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня отримання позивачкою копії ухвали, попереджено, що у разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 11 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики визнано неподаною і повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 29 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коноваленко Єлизавета Олександрівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11 грудня 2020 року та направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачка, звертаючись із позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, зазначаючи місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , виходила з відомостей, які були зазначені боржником в нотаріальному договорі позики: АДРЕСА_1 . У 2017 році, складаючи нову розписку, відповідач не зазначав, що в нього змінилась адреса проживання. Таким чином позов було подано за останнім відомим позивачці місцем проживання та місцем реєстрації відповідача.

Зазначає, що самостійно позивачка не має можливості звернутись до Єдиного демографічного реєстру та отримати відомості щодо місця реєстрації відповідача.

Звертає увагу на те, що в ухвалі про залишення позову без руху суд першої інстанції, зобов`язуючи позивачку усунути недоліки позовної заяви та надати суду виправлену редакцію заяви із зазначенням місцязнаходження відповідача, не вказав в ухвалі яким чином позивачка має дізнатись, де проживає та зареєстрований відповідач, щоб виконати вимоги ухвали суду від 11 серпня 2020 року.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що судом було направлено оскаржувану ухвалу позивачу ймовірно 30.10.2020 року і є навіть зворотне повідомлення від 06.11.2020 року на якому стоїть відмітка про вручення і стоїть прізвище " ОСОБА_1 ". Проте, апелянт зазначає, що вказану ухвалу вона не отримувала і не була проінфомована про її існування.

Звертає увагу, що підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення не належить ОСОБА_1 , Враховуючи той факт, що апелянт не знала про наявність вказаної ухвали, і ніколи її не отримувала, вона не могла виконати вимоги ухвали суду першої інстанції від 11 серпня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

У відповідності до вимог ст. 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовомдо ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

26.06.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва було зроблено запит вих. № 37444/20-Вих/В-20 до Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади ( Єдиному державному демографічному реєстрі), стосовно ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 03 листопада 1998 року по 17 березня 2012 року.

Після отримання відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації щодо місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ухвалою Шевченківського районного суду від 11 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики було залишено без руху для надання позивачкою виправленої редакції заяви, з урахуванням процесуальних особливостей форми звернення відповідно до кількості учасників процесу.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали Шевченківського районного суду від 11 серпня 2020 року позивачка отримала особисто 06 листопада 2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 11 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики визнано неподаною і повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що копію ухвали Шевченківського районного суду від 11 серпня 2020 року позивачка отримала 06 листопада 2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення. Станом на 11 грудня 2020 року позивачка не усунула недоліків позовної заяви, які були визначені ухвалою Шевченківського районного суду від 11 серпня 2020 року, а тому позовна заява ОСОБА_1 визнається неподаною та повертається позивачці.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Враховуючи, що позивачці під час звернення до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики не було відомо, що відповідач змінив адресу, то позивачкою правильно, відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, подано позовну заяву до Шевченківського районного суду м.Києва, виходячи з даних, які були зазначені відповідачем в договорі позики.

Частиною 6 ст. 187 ЦПК України встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 вказаної статті, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи, як відповідача у справі, здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З викладеного вбачається, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху та, в подальшому, визнаючи її неподаною та , повертаючи позивачці, вказаних вимог процесуального права не врахував та прийшов до помилкових висновків.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що самостійно позивачка немає можливості звернутись до Єдиного демографічного реєстру та отримати відомості щодо місця реєстрації відповідача у даній справі, а тому покладення судом першої інстанції такого обов`язку на позивачку є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що проставлений в повідомленні про вручення поштового відправлення- ухвали Шевченківського районного суду від 11.08.2020 року підпис не належить позивачці ОСОБА_1 , колегія суддів відхиляє, так як вказані доводи не підтвердженні належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коноваленко Єлизавети Олександрівни в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року про повернення позовної заяви підлягає частковому задоволенню, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коноваленко Єлизавети Олександрівни в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року про повернення позовної заяви задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: