КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/3487/20
Провадження № 2/133/481/21
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2021 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Бірюкової Т.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціального захисту Хмельницької облдержадміністрації звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати відповідача повернути автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М), яким ОСОБА_2 , інвалід війни І групи, був забезпечений через органи соціального захисту населення, посилаючись на те, що у 2010 році інвалід війни І групи ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 №999 та згідно з наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 09.12.2010 №03/03-11950, безкоштовно отримав автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М), 2010 року випуску.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач письмово повідомляв відповідача ОСОБА_1 про його право переоформити автомобіль на своє ім`я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості її сплати - повернути автомобіль, однак, відповідач не сплатив вартість автомобіля і добровільно не повернув його Департаменту соціального захисту Хмельницької облдержадміністрації, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач надала до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) залишився у неї. З часу смерті її батька представники Департаменту соціального захисту населення лише один раз зверталися до неї з вимогою про повернення автомобіля. Оскільки вона пенсіонер та немає водійських прав, то повідомила позивача у телефонному режимі, що останній може у будь-який час забрати автомобіль, тому що самостійно цього зробити відповідач немає можливості. Відповідач не користувалася автомобілем, а лише зберігала його протягом 5 років, автомобіль досі перебуває у задовільному стані. Відповідач ніяким чином не порушувала права інших осіб з інвалідністю, як це зазначає позивач, адже не перешкоджала позивачу забрати авто. Вважає, що на теперішній час у позивача минув строк позовної давності для звернення до суду з зазначеним позовом. Крім того, просить стягнути з позивача понесені нею витрати за надання правничої допомоги.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити з наступних підстав. Механізм щодо залишення автомобіля регулюється Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями від 19.07.2006 №999, а тому позивач не несе відповідальності за бездіяльність членів сім`ї особи з інвалідністю після його смерті, адже відповідач зобов`язана була повернути автомобіль позивачу або сплатити залишкову вартість автомобіля та здійснити перереєстрацію на своє ім`я. Позивач неодноразово направляв листи на адресу відповідача щодо перереєстрації автомобіля на своє ім`я або його повернення. Крім того, відповідач не скористалася своїм правом оскаржити відмову департаменту в судовому порядку. Оскільки позов є негаторним, тому строки позовної давності до нього не застосовуються. Щодо вимог відповідача про стягнення витрат за надання правничої допомоги, то позивач вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розгляд справи провести без його участі.

У судовому засіданні відповідач позов не визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що у 2010 році інвалід війни І групи ОСОБА_2 відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999 (далі також - Порядок) та на підставі рішення Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 09.12.2010 №03/03-11950 безкоштовно отримав автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) (а.с. 5).

З 2012 року Головне управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації перейменоване в Департамент соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а автомобіль залишився в користуванні відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що права і обов`язки у членів сім`ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19.07.2006 №999.

Згідно з п.16 Порядку (в редакції від 05.05.2016, що діяла на час смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда. Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім`ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції. Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Позивач неодноразово направляв листи на адресу відповідача щодо перереєстрації автомобіля Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) на своє ім`я у встановленому законом порядку, або повернення транспортного засобу Департаменту для забезпечення ним іншої особи з інвалідністю, яка перебуває на обліку (а.с.6, 9, 48-49).

Судом встановлено, що член сім`ї ОСОБА_2 - відповідач ОСОБА_1 , отримавши відповідь про відсутність підстав для переоформлення автомобіля з підстав незареєстрованого її місця проживання за місцем реєстрації батька на час його смерті, не оскаржила її до органу вищого рівня або в порядку адміністративного судочинства (а.с.7-8, 46-47, 50).

Згідно з пунктом 6 Порядку (в редакції, що діяла станом на 05.05.2016) інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах, згідно з пунктом 14 цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів.

Умови, за яких після смерті інваліда автомобіль може бути залишений члену його сім`ї, визначені в пункті 16 Порядку, де крім іншого зазначено, що в іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Отже підзаконним нормативно-правовим актом чітко встановлено, що іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Суд дійшов висновку про те, що спірний автомобіль не належав померлому батьку відповідача, а є державною власністю.

При цьому суд виходить із того, що відповідачу ОСОБА_1 відомо про відсутність у неї законних підстав для користування спірним автомобілем.

Після смерті ОСОБА_2 зазначений вище автомобіль не був повернутий Департаменту, а відмова позивача про переоформлення автомобіля відповідачем не оскаржувалася в судовому порядку.

Відповідач визнає той факт, що автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) залишився у її користуванні та просить застосувати позовну давність.

Дослідивши матеріали справи, наявні у ній письмові докази та заяву відповідача про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Зі змісту статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, згідно з ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України) є негаторним.

Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Тому негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2015 у справі №6-31227св14.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27.01.2016 у справі № 6-2913цс15, та відповідно вказала на те, що негаторний позов може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання відповідного правопорушення.

Крім того, в пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» було роз`яснено, що на негаторний позов положення про позовну давність не поширюються, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі.

Суд зауважує, що між сторонами у справі виник спір з приводу перешкод у здійсненні позивачем права розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.11.2012 № 6-118цс12.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача.

Керуючись ст. 4 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», ст.ст. 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІІШИВ:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації автомобіль Славута ЗАЗ-110308-40 (модифікація М), яким ОСОБА_2 , інвалід війни І групи, був забезпечений через органи соціального захисту населення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації судові витрати у виді судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Департамент соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації, адреса: вул. Володимирська, 109 м. Хмельницький, .

Відповідач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий.

Суддя І.М. Кучерук

Повне судове рішення складено 16.08.2021.