Справа№487/3887/19
Провадження №2/487/2432/21
УХВАЛА

Іменем України

02.09.2021 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду автоматизованого розподілу судді Кузьменко В.В. для розгляду передано цивільну справу № 487/3887/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі,

Суддя Кузьменко В.В. з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі, заявив самовідвід з тих мотивів, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 року, головуючим у даній справі визначено суддю Кузьменко В.В. Ухвалою судді Кузьменко В.В.. від 17.05.2021 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі закрито.Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.07.2021 ухвалу судді Кузьменко В.В. від 17.05.2021 скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, встановлено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно пункту 1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року), у справі «Білуха проти України», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Так, 21.05.2019 з позовною заявою до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 року, головуючим у даній справі визначено суддю Кузьменко В.В.

Ухвалою судді Кузьменко В.В. від 17.05.2021 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі закрито.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.07..2021 року ухвалу судді Кузьменко В.В. від 17.05.2021 року скасовано та справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі закритота направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

03.08.2021 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Кузьменко В.В.

Згідно ч. 1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви судді Кузьменко В.В.. про самовідвід.

Керуючись ст. ст., 37, 39, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Кузьменко В.В. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі - задовольнити.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Заводського районного суду м. Миколаєва для повторного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Кузьменко