Справа №265/6422/19
Провадження №2/265/62/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Лапоног Т.Г.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій відповідача з нарахування заборгованості за користування послугами з водопостачання та водовідведення споживачеві за середньо добовою нормою споживання з серпня 2016 року по червень 2018 року, неправомірними; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості, нарахованої позивачу за користування послугами з водопостачання та водовідведення за середньодобовою нормою споживання з серпня 2016 року по червень 2018 року, виходячи з фактичного об`єму використаної холодної води згідно із показаннями приладу обліку.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в порушення Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затверджений постановою КМУ від 08 липня 2015 року №474, відповідач почав незаконно нараховувати йому суми оплати за використання води за нормою споживання. Відповідно до вимог чинного законодавства, саме на відповідача покладено обов`язок періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів обліку. Він, як споживач, не отримував від відповідача ніяких рекомендованих листів, тім більш з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджував би його отримання ним особисто, з питання щодо періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, а саме лічильника холодної води, окрім погрозливих попереджень та відписки на його вимогу. При цьому з його боку немає ніяких перешкод для доступу представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Чинне законодавство у сфері житлово-комунальних послуг не передбачає відповідальності споживача за прострочення проведення повірки засобів вимірювальної техніки. Відповідно «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, з наступними змінами, лише у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягають усуненню, плата за послуги у разі виявлення такого недоліку вноситься споживачем згідно з нормативами споживання, але відповідач не виявив такого недоліку його приладу обліку (лічильника). Позивач зазначає, що його прилад обліку, за результатами повірки, виконаної на його замовлення та за його рахунок, відповідає технічним вимогам, що підтверджується Актом від 04.06.2018 року №64/03 та свідоцтвом від 04.06.2018 року №28/01/М2155. Таким чином, відповідач, без будь яких підстав та пояснень, в однобічному порядку неправомірно нарахувавши заборгованість за користування послугами з водопостачання та водовідведення за середньодобовою нормою споживання за період з серпня 2016 року по червень 2018 року, та надавши до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, на електронних носіях інформацію про незаконно нараховану заборгованість, порушив його права як споживача. Вказані неправомірні дії відповідача, щодо нарахування заборгованості за період з серпня 2016 року по червень 2018 року, позбавила його права, (як споживача комунальних послуг) на отримання житлової субсидії за усі без винятку комунальні послуги.Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, він змушений звернутись до суду із вказаним позовом за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 20 вересня 2019 року у вказаній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 15 листопада 2019 року.

25 листопада 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача по справі.

28 листопада 2019 року позивачем надано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечував, навівши обґрунтування своєї позиції аналогічне доводам, викладеним у письмових поясненнях.

З письмових пояснень представника відповідача вбачається, що позивачу по справі, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , 19 липня 2016 року було видано припис на держповірку приладу обліку, так як остання повірка була зроблена в 3 кварталі 2007 року. Державна повірка приладу обліку проводиться в строк, що не перевищує 1 місяць, нарахування за цей період проводиться згідно з середнім споживанням за попередні 3 місяці роботи приладу обліку, після закінчення дати повідомлення нарахування проводиться на загальних підставах до реєстрації (взяття на абонентський облік) приладу обліку, згідно п.15 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року. Вважав, що усі дії з нарахування заборгованості за користування послугами з водопостачання та водовідведення позивачу за середньо добовою нормою споживання з серпня 2016 року по червень 2018 року є правомірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона працює контролером КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства». З позивачем, як споживачем послуг, які надаються відповідачем, вона знайома з 2011 року. 19 липня 2016 року, до складання приписів на зняття лічильників, вона була допущена дружиною позивача до приладів обліку, з яких нею були зняті показники, а після того, нею були складені приписи та вручені останньої під особистий підпис.

Суд, заслухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Договором про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення гарячої води укладеного між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення, які надає Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» по вул. Донська, 17, 20 у місті Маріуполі.

Також судом встановлено, та не оспорювалось сторонами, що будинок по АДРЕСА_1 ,обладнаний лічильником холодної води № 03796891, однак за період з 19 серпня 2016 року по червень 2018 року, коли вказаний лічильник не був повірений, у зв`язку зі спливом строку повірки, відповідач нараховував оплату за постачання холодної води і водовідведення позивачу, не за показаннями будинкового лічильника, а за загальними нормами споживання.

З матеріалів справи вбачається, що останній строк державної повірки вказаного лічильника холодної води споживача ОСОБА_1 відбувся у третьому кварталі 2007 року.

Також, з матеріалів справи також вбачається, що 04.06.2018 року на замовлення позивача було проведено вимірювання для метрологічної повірки лічильника № 03796891, про що складено відповідний акт №64/03 та видано відповідне свідоцтво.

Предметом спору є порядок нарахування вартості комунальних послуг за використання холодної води та прийняття каналізаційних стоків, наданих позивачу, за період з 19 серпня 2016 року по червень 2018 року (дату повірки лічильника).

Згідно пункту 5 частини другої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на час виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до положень частини першої, четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ( у редакції, чинній на час виникнення заборгованості), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, далі (Правила).

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Вказане, дозволяє прийти до висновку, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються не інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Відповідно до додатку до Постанови НКРЕКП від 16 червня 2016 року № 1141 до складу тарифів КП «Маріупольське ВУВКГ», послуги з періодичної повірки приладів обліку води не включено.

Згідно з пунктом 21 Правил № 630 в редакції, (чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Таким чином, оскільки, до складу тарифів, послугу з періодичної повірки квартирних приладів обліку води не включено, витрати за періодичну повірку засобів обліку через діючі тарифи на комунальні послуги не відшкодовуються, оскільки це не передбачено ні договором, ні законом, та станом на спірний період (з 19.08.2016 року по червень 2018 року ) лічильник позивача не пройшов державну повірку, а тому плата за надані послуги відповідача з централізованого водопостачання та водовідведення, за вказаний період,вірно нарахована позивачу згідно із п. 21 Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки позивач не надав суду доказів того, що у період нарахування спірної заборгованості з 19.08.2016 року по червень 2018 року, лічильник води, встановлений в його будинку, пройшов повірку та згідно з вимогами закону міг бути застосований для визначення суми оплати за спожиті відповідачем послуги.

Суд вважає, що заперечення позивача щодо відповідності його лічильника технічним умовам, повірка якого здійснена на його замовлення, відповідно до акту від 04.06.2018 № 64/03 та свідоцтвом від 04.06.2018 № 28/01/М 2155.,не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки нарахування боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно даних засобу обліку, може були лише у випадку, коли за період нарахування заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку.

Крім того, суд вважає неспроможними посилання позивача, в обґрунтування своїх позовних вимог, на неотримання ним приписів на зняття лічильників для здійснення держповірки, з огляду на досліджені в судовому засіданні докази.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 1, 2, 4-6, 12, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя: С.С. Гноєвой