Справа №173/1984/20
Провадження №2/173/183/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в м. Верхньодніпровську цивільну справу, за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,- ВСТАНОВИВ:

05.11.2020 року до суду звернувся позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця .

17.12.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 26.02.2021 року.

26.02.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 05.05.2021 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

05.05.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 11.08.2021 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

11.08.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 11.08.2021 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача - заборгованість у розмірі 14 668.55 грн. за кредитним договором № б/н від 26.10.2017 року, яка складається із 14 668.55 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та понесені судові витрати по сплаті судового збору .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.10.2017 року.

В зв`язку з чим отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , померла .

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином відбувається передбачена законом заміна боржників в зобов`язанні.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від спадщини.

Спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , що підтверджується копіями паспортів.

Таким чином відповідач є таким , що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 26.10.2017 року становить 14 668.55 грн.., грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з правонаступника боржника, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.10.2017 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно ст. 608,1218,1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином кредитні зобов`язанні, що виникли між позивачем та померлою ОСОБА_2 , допускають правонаступництво.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно доданих до матеріалів справи копій паспортів ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 ,, вбачається, що останні були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і на дату смерті ОСОБА_2 .

Тобто відповідач ОСОБА_1 , був зареєстрований на дату смерті разом із спадкодавцем та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким , що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 вбачається, що інформація про заповіти, спадкові договори, видані свідоцтва про право на спадщину відсутні. Також з матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , відкрита за претензіями кредиторів, АТ «Ідея Банк» і АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Будь-які інші особи заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст.1281 ЦК України - Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України - Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Судом встановлено, що відповідач проживав разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, тобто вважається таким , що фактично прийняв спадщину.

Проте, згідно відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , встановлено, що свідоцтва спадкоємцям про право на спадщину не видавались.

Враховуючи, що відповідач, хоч і вважається таким , що фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , але докази про успадкування ним майна спадкодавця та його вартості суду не надано. Свідоцтва про право на спадщину відповідачем не отримувалось.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки неможливо встановити, яку саме спадщину та в якому розмірі прийняв спадкоємець ОСОБА_1 , чи достатньо даної спадщини для відшкодування заборгованості за укладеним кредитним договором, враховуючи наявність претензій і інших позичальників та чи взагалі залишалось будь-яке спадкове майно (спадщина) після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн. покласти на позивача , оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001 м. Київ вул. Грушевського, 1Д ) до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року, укладеним між акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , в загальній сумі 14668 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім ) грн. 55 коп., яка складається з наступного : 14668.55 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - відмовити в повному обсязі

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 (дві тисячі сто дві) грн.., покласти на позивача, акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. ) .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо така апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому судове рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повний текст рішення складений 11.08.2021 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 16.08.2021 року

Дата набрання законної сили: 11.09.2021 року