ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року

м. Харків

Справа № 635/6120/15-ц

Провадження № 22-ц/818/3904/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Тичкової О.Ю., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.

Учасники справи:

позивач- Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2021 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з заявою про визнання поважними причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та поновлення строку для примусового виконання виконавчих листів, виданих Харківським районним судом Харківської області на виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року по справі № 635/6120/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначав, що 30 червня 2016 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0464/74/78331 від 26.09.2006 р., яка станом на 10.07.2015 року становить 20435 доларів 28 центів США (двадцять тисяч чотириста тридцять п`ять доларів двадцять вісім центів США), в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 446473 грн. 53 коп. Вирішено питання щодо судових витрат по справі. 02 вересня 2020 року АТ Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із заявою про видачу оригіналів виконавчих листів та копії рішення суду. 17 вересня 2020 року складені та направлені на адресу стягувача оригінали виконавчих листів, які отримані банком 30 вересня 2020 року. На протязі 2015 2019 року в АТ Райффайзен Банк Аваль» проводилися зміни в організаційній структурі Харківської регіональної дирекції, у т. ч. в структурному підрозділі який супроводжує роботу за виконавчими документами. Змінювалися працівники (звільнення, переведення). Відбувалося територіальне переміщення Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів з матеріалами справ проблемних позичальників (документами виконавчого провадження) з м. Харкова до м. Херсон. Територіальне переміщення підрозділу по роботі з виконавчими провадженнями (управління), звільнення та переміщення працівників Банку, а також значна кількість справ виконавчого провадження на виконанні у одного працівника, ускладнили роботу по своєчасному пред`явленні виконавчих листів для примусового виконання до органів державної служби України. Зазначене призвело до того, що стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів № 635/6120/15 ц до примусового виконання до ВДВС/ПВ. Станом на 01 грудня 2020 року рішення суду по справі № 635/6120/15-ц в добровільному / примусовому порядку не виконано. З урахуванням зазначеного стягувач звернувся з даною заявою до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2021 року заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання задоволено.

Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчих листів № 635/6120/15- ц виданих 07 серпня 2016 року Харківським районним судом Харківської області на виконання заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та помилковим застосуванням норм матеріального права просить ухвалу суду скасувати, та відмовити у задоволенні його заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган. Відповідно до копій виконавчих листів № 635/6120/15-ц від 7 серпня 2016 року виданих Харківським районним судом Харківської області строк їх пред`явлення до виконання закінчився. В матеріалах справи міститься заява від представника АТ "Райффайзен банк Аваль" Бєлінського О.В. від 31 липня 2018 року за вх. № 21098/18 про видачу копії рішення суду та виконавчих листів, на вимогу якої 7 серпня 2018 року виготовлені виконавчі листи та копія рішення суду, які так і не були отримані представником АТ "Райффайзен банк Аваль".

Крім того посилалася на те, що не зрозуміло, які саме докази суд першої інстанції визнав поважними та належними для поновлення строку.

Позивач надав пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що банк наділений правом у законному порядку реалізувати свої права щодо примусового стягнення боргу відповідно до рішення суду. Ухвала суду ґрунтується на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2016 року Харківським районним судом Харківської області по справі № 635/6120/15- ц ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0464/74/78331 від 26.09.2006 р., яка станом на 10.07.2015 року становить 20435 доларів 28 центів США (двадцять тисяч чотириста тридцять п`ять доларів двадцять вісім центів США), в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 446473 грн. 53 коп. Вирішено питання щодо судових витрат по справі.

12 липня 2016 року рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення, 07 серпня 2018 року Харківським районним судом Харківської області видані виконавчі листи, строк пред`явлення яких три роки.

Згідно довідки представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Чеботарь Ж. С. заборгованість за виконавчими листами № 635/6120/15-ц від 07 серпня 2016 року виданих Харківським районним судом Харківської області станом на 01 грудня 2020 року не погашена.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення для пред`явлення до виконання виконавчих документів по справі № 635/6120/15 ц пропущений з поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі №27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частинами 4 і 5 зазначеної статті передбачено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, при цьому у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з п.п.5, 7 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з системного аналізу вимог Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIIIвід 02 червня 2016 року та п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05 жовтня 2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02 червня 2016 року.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі №910/7155/14, від 28 грудня 2018 року у справі №910/11424/15, від 20 травня 2019 року у справі №904/10285/15.

Відповідно листа Харківського районного суду Харківської області № 08-09/432/2020 від 17 вересня 2020 року вбачається, що на заяву стягувача від 02 вересня 2020 року за вих. № ЕП 5772/20 на адресу стягувача були направлені чотири виконавчих листа та копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 30 червня 2016 року по цивільній справі №635/6120/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, в матеріалах зазначеної справи міститься заява від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» Бєлінського О.В. від 31 липня 2018 року за вх. № 21098/18 про видачу копії рішення суду та виконавчих листів, на вимогу якої 07 серпня 2018 року виготовлені виконавчі листи та копія рішення суду, які так і не були отримані представником АТ «Райффайзен Банк Аваль», який повторно звернувся з аналогічною заявою лише 2 вересня 2020 року..

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що стягувачем не використано свого права, передбаченого вимогами Закону, як сторони виконавчого провадження.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію ним своїх процесуальних прав, зокрема вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення у справі №635/6120/15-ц.

Посилання заявника щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з посиланням на Конституцію України та практику Європейського суду з прав людини щодо гарантії виконання судових рішень, колегія суддів відхиляє, виходячи з такого.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Однак, вказані норми Конституції України, а також позиція Європейського суду з прав людини щодо принципу обов`язковості судових рішень не скасовують обов`язку стягувача демонструвати заінтересованість в усіх питаннях, які стосуються заходів відновлення його порушеного права, зокрема і періодичного прояву інтересу щодо руху виконавчого провадження, як шляхом діалогу, зокрема і письмового, з відповідними органами виконавчої служби, так і за допомогою засобів дистанційного доступу до інформації про хід виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що підстави для поновлення строку для пред"явлення виконавчого документу до виконання відсутні у зв`язку із тим, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надав доказів поважності причин пропуску такого строку, які б перешкодили заявнику пред`явити виконавчий лист до виконання у встановлений законом строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2021 року в частині поновлення строку предявлення до виконання виконавчих листів № 635/6120/15-ц від 7 серпня 2016 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку.

Ухвала суду щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглядалася.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.Ю.Тичкова

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови виготовлено 1 вересня 2021 року