ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що її батьку ОСОБА_2 належить садовий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,120 га. Вищевказаний садовий будинок був предметом спору у цивільній справі поміж її матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_2 за позовом матері про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку і витребування майна з чужого незаконного володіння, позовом ОСОБА_5 до виконкому Веприцької сільської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно; позовом ОСОБА_3 до Веприцької сільської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про скасування рішення і відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014 року (справа 2/381/92/14) встановлено, що садовий будинок по АДРЕСА_1 будувався у шлюбі батьків, але не був добудований та не зареєстрований, судом було постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частини вартості будівельних матеріалів, які були використані на будівництво садового будинку по АДРЕСА_1 , що становить - 36 828 гривень. Будинок був добудований і право власності на нього на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 07.08.2006 року оформив брат батька ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в якій власником будинку вказаний ОСОБА_5 . Проте ухвалою апеляційного суду Київської області від 16.06.2007 року заочне рішення Фастівського міськрайонного суду від 07.08.2006 року скасоване, а рішенням Фастівського міськрайонного суду від 26.03.2014 року по вищевказаній справі в задоволенні позову ОСОБА_5 до виконкому Веприцької сільської ради, ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Проте за життя батько позивача не переоформив право власності на садовий будинок на своє ім`я і не зареєстрував його в реєстрі прав власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач являється єдиною спадкоємицею на майно померлого батька.

Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на вищевказане майно за спадкодавцем. Позивачу надали роз`яснення про те, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

На підставі зазначеного позивач просила суд визнати за нею право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та на земельнуділянку площею 0,120 га, що розташована в с. Веприк Фастівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 липня 2021 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивачне з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, представник позивача до суду надала заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, електронною поштою на адресу суду направили клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11.11.2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_1 /а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на садовий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,120 га, що розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, цільове призначення для ведення садівництва (належала померлому ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.10.2002 року) /а.с.35/.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержала позивач ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця.

Реалізуючи своє право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належний садовий будинок та на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинок та оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, які б підтверджували факт права власності на спадкове майно за спадкодавцем.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об`єктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Судом встановлено, що спадкодавцю належав садовий будинок АДРЕСА_1 . Даний будинок будувався батьками спадкоємиці - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В зв`язку з тим, що будинок не був завершений будівництвом на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.03.2014 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частину вартості будівельних матеріалів, які буди використані на будівництво садового будинку по АДРЕСА_1 . Проте за життя ОСОБА_2 не оформив на своє ім`я право власності на будинок, не зареєстрував його в реєстрі прав власності.

Спадковий будинок побудований у 1991 році, тобто до 05.08.1992 року (до прийняття Постанови КМ від 05.08.1992 року № 449). Згідно Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Також судом встановлено, що за життя спадкодавець набув у власність земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.10.2002 року, тобто є власником земельної ділянки площею 0,120 га, що розташована на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, проте оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.10.2002 року у позивача відсутній.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину, тому набула право спадкування на садовий будинок та на земельну ділянку, але не має оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та статтями4, 10-13, 76-81, 258-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України,Постановою Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та на земельнуділянку площею 0,120 га, що розташована в с. Веприк Фастівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київської апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст. ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М. Ковалевська