Справа № 569/7629/21
19 серпня 2021 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Семенюк Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2010 р., форма власності - спільна часткова. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2011 року, спадкоємцями зазначеного майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 . У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Відповідач хоч і зареєстрована у вказаній квартирі проте не проживає в ній та не користується житлом з серпня 2019 року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано за рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 24.10.2019 р. Реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача, як співвласника, а саме володіння, користування та розпоряджання майном. Виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, не можливо оформити субсидію.
У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Від третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Не заперечила проти задоволення позову.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.02.2004 року виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.02.2004 р. №2903616, свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2010 р. та зареєстрованого в реєстрі за №3-739, витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Рівненського міського бюро технічної інвентаризації №28131635 від 25.11.2010 р., та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-511.
Відповідно до актів від 13.07.2020 р., 14.09.2020 р., та від 27.11.2020 р. складеного за засвідченого у присутності члена правління ОСББ «Київська-46», ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , але не проживає понад рік. При огляді даного житла речей особистого користування ОСОБА_2 не виявлено. Участі у веденні домашнього господарства не приймає.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.150 ЖК України, Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство.
Таким чином, власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї і не ведуть з ним спільне господарство, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своїм майном.
Ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного суд робить висновок, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника майна, реєстрація і відсутність відповідача у квартирі АДРЕСА_1 , створює позивачу перешкоди у користуванні майном, зокрема по сплаті комунальних послуг. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування житловим приміщенням підлягає припиненню.
Зважаючи на обставини справи, згоду третьої особи, та досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням.
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя І.О.Гордійчук