Справа №463/5952/18
Провадження №2/463/71/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

17 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Онишкевича О.І.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції з Господарським судом Тернопільської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович про визнання недійсним договору дарування, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 26 липня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , за реєстровим №2040, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І.В.

Ухвалою суду від 6 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, а справу призначено у підготовче засідання.

30 травня 2019 року позивач ОСОБА_4 заявив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Ухвалою суду від 30 травня 2019 року у справі призначено судово-психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено.

28 серпня 2020 року на адресу суду надійшов лист в.о. директора Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Бадейнова О.М., у якому вказано, що оскільки станом на 26 серпня 2020 року рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 8 жовтня 1998 року №53/5, ухвалу суду залишено без виконання.

У зв`язку з зазначеним ухвалою від 7 вересня 2020 року було поновлено провадження у справі та призначено таку до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

5 жовтня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції.

Ухвалами суду від 16 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 4 лютого 2021 року, 17 березня 2021 року та 21 квітня 2021 року було доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення підготовчих засідань у даній справі у режимі відеоконференції із участю відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 6 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 2 червня 2021 року. Також даною ухвалою було доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення вказаного судового засідання у режимі відеоконференції із участю відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалами суду від 2 червня 2021 року, 17 червня 2021 року та 19 серпня 2021 року повторно доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення судових засідань у даній справі у режимі відеоконференції із участю відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 .

Розгляд справи неодноразово було відкладено у зв`язку з неявкою у підготовчі та судові засідання позивача, так в судові засідання 2 червня 2021 року та 19 серпня 2021 року позивач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

В судове засідання 17 вересня 2021 року позивач ОСОБА_4 повторно не з`явився, про дату, час та місце такого повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, жодних клопотань на адресу суду не подав.

У зв`язку з наведеним в даному судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про залишення позову без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Нужда Ф.Т., що діє на підставі ордеру серії ТВ №000,162 від 24 вересня 2020 року, в судовому засіданні питання залишення позову без розгляду підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Детинич П.І., що діє на підставі ордеру серії ЛВ №164157 від 1 жовтня 2019 року, в судовому засіданні питання залишення позову без розгляду також підтримав.

Належним чином повідомлений про час та місце підготовчого засідання третя особа приватний нотаріус ЛМНО Петелька І.В. в таке не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень та будь-яких клопотань не подав, за таких обставин суд вважає за можливе вирішити питання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача за його відсутності.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Також згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в підготовчі та судові засідання у даній справі, зокрема не з`явився у два останні судові засідання, призначені на 19 серпня 2021 року та 17 вересня 2021 року, про час та місце таких повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України безпосередньо в судовому засіданні під розписку та шляхом скерування судової повістки про виклик разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем в позові.

Відтак про дату, час та місце судових засідань ОСОБА_4 повідомлявся належним чином, однак розглядом справи не цікавився, повторно не з`явився в судове засідання, явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в жодне з засідань суду не надав, жодних клопотань до суду не подав.

В своєму рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 у справі №1-9/2011 Конституційний Суд України зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені ст. 43 ЦПК України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Зловживаючи процесуальними правами, особа може вдатися до дезінформації суду. Мова йде про неповідомлення суду відомостей, які мають значення для справи, введення суду в оману, свідоме викривлення фактів у заяві (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України»). Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

Це підтверджується постановою Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі №337/474/14.

«Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій» (окрема думка судді Валентини Сімоненко щодо постанови ВС від 2 жовтня 2019 року у справі №750/3021/18).

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад цивільного судочинства.

Оскільки жодних підтверджуючих доказів про неможливість позивача з`явитися в судові засідання суду не представлено, явку представника не забезпечено та клопотання про відкладення розгляду справи не подано, відтак суд не вбачає жодних обставин, які б перешкоджали позивачу з`явитися в судове засідання особисто або забезпечити явку свого представника та вжити заходів щодо участі у розгляді даної справи.Окрім того, ухилення позивача від участі в судовому розгляді поданого ним же позову порушує права іншої сторони.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» він зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Відтак згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведене кореспондується із правовими висновками, викладеними ряді у постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду, зокрема у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку,з моменту пред`явлення позову до суду зобов`язаний був цікавитись розглядом такого та проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи, однак повторно не з`явився у судове засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 слід залишити без розгляду.

З врахування наведеного та керуючись ст.ст. 44, 128, 131, 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

постановив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович про визнання недійсним договору даруванняс залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович, місцезнаходження: м. 79044, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 74.

Суддя: Стрепко Н.Л.