Провадження № 2-з/0158/14/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 серпня 2021 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Костюкевич О.К. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В поданій заяві вказує на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В. було вчинено виконавчий напис за № 2935 від 31.03.2021 щодо стягнення з нього в користь ТзОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості в сумі 11050 грн. На підставі вказаного виконавчого напису від 31.03.2021 приватним виконавцем Єфіменко Д.О. відкрито виконавче провадження № 65200529.

Вказує, що до вирішення спору по суті на підставі оспорюваного виконавчого напису може бути стягнуто з нього грошові кошти, а тому просить суд зупинити стягнення по вищевказаному виконавчому провадженні № 65200529 до вирішення справи про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за виконавчим написом за № 2935 від 31.03.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В., оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення його позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали поданої заяви, справи, суд дійшов до наступного висновку.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами першою-третьою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні приватного виконавця Єфіменко Д.О. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В. за № 2935 від 31.03.2021 року, на підставі якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТзОВ «ФК «СОНАТІ» заборгованості в сумі 11050 грн. На підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 65200529.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника боржника з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, зупинивши стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2935 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ» заборгованості в сумі 11050 грн. до винесення судом рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «СОНАТІ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К.Костюкевич