Справа № 203/3183/21
Провадження № 2/0203/1214/2021
УХВАЛА

16 серпня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулася представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Захарчук Ксенія Олегівна з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйований та побудований житловий будинок літ. Б-1, загальною площею 55,6кв.м, житловою площею 43,5кв.м, що складається з кімнати площею 10,0кв.м, кімнати площею 14,3кв.м, кімнати площею 19,2кв.м, коридору 3,1кв.м, кухні 6,6кв.м, санвузлу 2,4кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що у ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України визначені вимоги до позовної заяви.

У той же час суд, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач зазначає, що у 1970 році її батько та батько третьої особи придбали будинок АДРЕСА_1 , а також здійснили реконструкцію шляхом здійснення добудови. 19.07.1991 року рішенням Кіровської районної ради народних депутатів № 1090 за заявою ОСОБА_3 узаконено домоволодіння, прийнято в експлуатацію, за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок, а також затверджено акт ідеальних часток: ОСОБА_3 54/100 часток домоволодіння і ОСОБА_4 46/100 часток домоволодіння. В подальшому у 2007 році позивач та третя особа здійснили капітальну реконструкцію шляхом самочинного будівництва домоволодіння АДРЕСА_1 .

Водночас у позовній заяві позивач не зазначає та не надає доказів належності на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спірного домоволодіння, які придбали його та яким було затверджено акт ідеальних часток, а в подальшому відносно їх майна здійснено позивачем та третьою особою капітальну реконструкцію. Також позивач не зазначає та не надає суду доказів на підтвердження набуття нею права власності на 46/100 часток домоволодіння.

Крім цього, у позові позивач посилається на рішення Дніпровської міської ради від 21.11.2018 року № 185/37. Проте долучена до матеріалів копія на рішення Дніпровської міської ради від 21.11.2018 року № 185/37 непридатна до читання, оскільки виготовлена у дуже поганій якості.

В порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд, вирішуючи питання щодо залишення без руху позовної заяви, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У свою чергу, суд звертає увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням їй строку для усунення недоліків позовної заяви, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Визначені недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом надання суду виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини; доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Копію ухвали направити позивачу.

Суд роз`яснює позивачу, що у випадку, якщо недоліки заяви не будуть усунені у зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.М. Ханієва