Дата документу 31.08.2021
Справа № 320/64/19
Провадження № 6/937/69/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» серпня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання Арифової Л.А.,

за участі сторін:

прокурора Хлистова О.А. (в дистанційному режимі з Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя),

представника позивача Волошина О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кисіль І.В.,

представника третьої особи Садомової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву боржника ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), стягувач: Міністерство аграрної політики та продовольства України, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року були задоволені позовні вимоги заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. Визнано за Державою Україна, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (код СДРПОУ 37471967, вул. Хрещатик, 24, м. Київ, 01001), право власності на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний помер НОМЕР_1 , а саме: нежитлову будівлю З-1 загальною площею 172.4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія та номер: НОМЕР_3 , виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 05.08.2004, адреса: АДРЕСА_2 ) об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 107, а саме: нежитлову будівлю З-1 загальною площею 172.4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у власність Держави Україна, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (, вул. Хрещатик, 24, м. Київ, 01001). Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія та номер: НОМЕР_3 , виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 05.08.2004, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь прокуратури Запорізької області (код СДРПОУ 02909973, юридична адреса: вул. Матросова, 29-А, м. Запоріжжя, 69057, р/р № 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, СДРПОУ 02909973) судовий збір на подачу позову в розмірі 3524 /три тисячі п`ятсот двадцять чотири/ гривні 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . паспорт серія та номер: НОМЕР_3 , виданий Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області 05.08.2004, адреса: АДРЕСА_2 ) на користь прокуратури Запорізької області (код СДРПОУ 02909973, юридична адреса: вул. Матросова. 29-А, м. Запоріжжя, 69057, р/р № 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, СДРПОУ 02909973) судовий збір на подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову в розмірі 881 /вісімсот вісімдесят одна/ гривня 00 копійок. Заступником начальника Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Садомовою Н.В. була винесена постанова від 18.01.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП № 64172709 про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 107, а саме реєстраційний номер 107, а саме: нежитлову будівлю З-1 загальною площею 172,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , у власність Держави Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24).

Відповідно до статті 348 Цивільного процесуального кодексу України за кожним рішенням місцевого суду, яке набрало законної сили або допущено до негайного виконання, за заявою особи, на користь, якої постановлено рішення, тобто стягувача, видається один виконавчий лист.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 320/64/19 від 18.12.2020, який не відповідає вимогам ч. З ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», якою прямо встановлено:

«...3. За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення...».

Таким чином, згідно вимог ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» Запорізька обласна прокуратура не є стягувачем у виконавчому провадженні.

Крім того, ще до виписки виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 виконав судове рішення в добровільному порядку, вчинивши наступні дії: Листом від 04.12.2020 ним, ОСОБА_1 , направлено до Міністерства аграрної політики та продовольства України акт приймання-передачі комплексу будівлю З-1, який стягувачем - Міністерством аграрної політики та продовольства України не було повернуто. Також, про цю обставину він повідомив і прокуратуру Запорізької області.

Про добровільне виконання судового рішення ОСОБА_1 повідомив 29.01.2021 під час складання акту державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 64172709, до кого нимнаданні наступні документи: лист від 04.12.2020 до Міністерства аграрної політики та продовольства України, щодо повернення нерухомою майна, актом приймання-передачі від 04.12.2020 нежитлової будівлі З-1, доказами направлення: лист від 04.12.2020 до прокуратури Запорізької області, щодо виконання рішення суду, з доказами направлення: два витяги із реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 04.12.2020 та 29.01.2021. Зайвим підтвердженням того, що стягувач, Запорізька обласна прокуратура, зловживають своїми правами та не виконують покладених на них обов`язків, свідчить те, що ані представник стягувача за судовим рішенням, ані представник Запорізької обласної прокуратури не прибув 29.01.2021 за викликом державного виконавця. ОСОБА_1 вчинив усі необхідні дії по добровільному поверненню Державі, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, за актом приймання-передачі нерухомого майна від 04.12.2020 майно, витребуває у нього за рішенням суду від 15.09.2020 по справі № 320/64/19. Так, Міністерство аграрної політики та продовольства України жодним чином не відмовилося від прийняття зазначеного у рішенні суду від 15.09.2020 по справі № 320/64/19 майна. Вищенаведене свідчить про добровільне виконання судового рішення ОСОБА_1 , як боржником у повному обсязі, а ненаправлення будь-яких заперечень з боку стягувача - Міністерства аграрної політики та продовольства України, свідчить про прийняття виконання.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, виконавчий документ - виконавчого листа № 320/64/19 від 18.12.2020, на думку представника боржника адвоката Кисіль В.І., слід визнати таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із його добровільним виконанням ОСОБА_1 .

Від заступника керівника Запорізької обласної прокуратури надійшло пояснення у порядку ст. 43 ЦПК України в якому він зазначив, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває справа № 320/64/19 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Виконавчий лист видано на виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.09.2020, яким задоволено позов Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ «ЛВЗ-2017» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. У заяві зазначається про те, що виконавчий лист не відповідає вимогам ч. 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, обласна прокуратура не є стягувачем у виконавчому провадженні і заявник виконав судове рішення у добровільному порядку шляхом направлення до відповідного Міністерства та прокуратури акт приймання-передачі нерухомого майна від 04.12.2020. Проте, із вказаною заявою обласна прокуратура не погоджується з огляду на наступне. По-перше, доводи ОСОБА_1 про те, що стягувачем по справі є обласна прокуратура не відповідають дійсності. Так, у провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа № 320/64/19 за позовом Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «ЛВЗ-2017» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. Рішенням суду першої інстанції позов задоволено, видано виконавчий лист від 18.12.2020 № 320/64/19, у якому стягувачем зазначено Запорізьку обласну прокуратуру. Водночас, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.03.2021 у зазначеній справі задоволено заяву обласної прокуратури та виправлено помилку у виконавчому листі від 18.12.2020, визначивши стягувачем Міністерство аграрної політики та продовольства України замість невірного - прокуратура Запорізької області. Заступником начальника Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 18.01.2021 відкрито виконавче провадження № 64172709 за виконавчим листом від 18.12.2020 № 320/64/19, яке наразі триває. Обласної прокуратурою 17.05.2021 № 15/3-4666-18 рішення суду першої інстанції про виправлення помилки у виконавчому листі скеровано до зазначеного вище відділу ДВС для виконання. З огляду на викладене, наразі стягувачем по справі є Міністерство аграрної політики та продовольства України, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. По-друге, доводи ОСОБА_1 про виконання ним рішення суду у добровільному порядку не відповідають вимогам законодавства, оскільки наданий акт приймання передачі нерухомого майна не свідчить про прийняття об`єкта нерухомості у належний спосіб, як того вимагає ч. 1 ст. 599 ЦК України. Натомість виконання судового рішення у примусовому порядку, як вбачається з відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, наразі триває. Відсутність заперечень Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо направленого ОСОБА_1 на його адресу акту приймання - передачі нерухомого майна, не свідчить про прийняття цього об`єкта стягувачем. Про цьому, згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 18.05.2021 нерухоме майно, реєстраційний номер 107, а саме: нежитлова будівля З-1, загальною площею 172,4 кв.м., розташована по АДРЕСА_1 продовжує перебувати у приватній власності боржника. Разом з тим, лише під час виконавчого провадження можливо пересвідчитись у наявності витребуваного майна в натурі. Так, відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі.У даному випадку при проведенні виконавчих дій у порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, сторони та інші учасники виконавчого провадження, у тому числі прокурор, зможуть пересвідчитись у схоронності нерухомого майна на момент його передачі стягувачу. Також просить суд звернути увагу на те, що Міністерство аграрної політики та продовольства України, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 829 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади», до 2021 року перебувало у стані реорганізації шляхом приєднання до Міністерства економіки України. У наступному, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 № 1344 «Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади», Урядом відмінено рішення про реорганізацію Міністерства аграрної політики та продовольства шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства. Станом на цей час триває процес відновлення у повному обсязі роботи стягувача. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, як безпідставної та такої, що не ґрунтується на нормах законодавства.

В судовому засідання представник боржника ОСОБА_1 адвокат Кисіль В.І. підтримав вищевказану заяву, посилаючись на обставини викладені в ній, просив її задовольнити та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Прокурор Хлистов О.А. просив відмовити в задоволенні заяви посилаючись на обставини викладених в поясненнях, які були долучені до матеріалів справи раніше.

Представник стягувача ОСОБА_3 просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник третьої особи Садомова Н.В. також просила відмовити в задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника стягувача, представника боржника, представника третьої особи, прокурора, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року у цивільній справі №320/64/19 позовну заяву заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майнозадоволено повністю.

Рішення набрало законної сили 01.12.2020.

21.12.2020 видано виконавчі листи по цивільній справі №320/64/19, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 01.12.2023.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 березня 2021 року заяву заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Н. Максименко про виправлення помилки у виконавчому листізадоволено. Виправлено помилку у виконавчому листі № 320/64/19, виданому Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 18.12.2020, визначено стягувачем: «Міністерство аграрної політики та продовольства України (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24)», замість невірного: «прокуратура Запорізької області (, юридична адреса: вул. Матросова, 29-А, м. Запоріжжя, 69057».

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Як вбачається з правового висновку, викладено у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є одна з наступних обставин:

- помилковість видачі виконавчого листа;

- боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився;

- обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі);

- інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України «Припинення зобов`язання»).

Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, представником боржника при зверненні до суду із заявою не доведено, що боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених главою 50 ЦК України

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду".

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), стягувач: Міністерство аграрної політики та продовольства України, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259-261, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), стягувач: Міністерство аграрної політики та продовольства України, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом заступника прокурора Запорізької області, який діє в інтересах Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВЗ-2017», про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно відмовити.

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Л.В. Колодіна