Дата документу 11.08.2021 Справа № 330/1529/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 330/1529/20Головуючий у 1-й інстанції Куценко О.О.
Пр. № 22-ц/807/639/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бондар Сергій Олександрович, до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України, Головне управління ДФС у Запорізькій області про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просив:

- зобов`язати Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за періоди з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року;

- стягнути з Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість із невиплаченої заробітної плати та вихідну допомогу при скорочені у сумі 21128,96 грн.;

- зобов`язати Філію «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за періоди з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року;

- стягнути з Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість із невиплаченої заробітної плати та вихідну допомогу при скорочені у сумі 21128,96 грн.

В обґрунтування свого позову сторона позивача зазначала, що 01 січня 2015 року позивача було прийнято по переводу на посаду майстра до Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Згідно із наказом від 13 липня 2020 року позивача звільнено на підставі п. 1 ст.40 КЗПП - за скороченням штату. 13 липня 2020 року Якимівським сектором обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу було видано довідку № 426 форми ОК-7 про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , з якої вбачається, що у 2018 році, відрахування страхових внесків відповідачами до Пенсійного фонду здійснені частково, а саме в період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2018 року, а за період з 01 вересня 2018 року по 14 липня 2020 року жодних відрахувань до Пенсійного фонду України взагалі не здійснено. Відповідно листа Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 14 липня 2020 року № 01/18 єдиний соціальний внесок на заробітну плату позивача нараховувався щомісячно, але оплата здійснювалась із затримкою, оскільки підприємство зараховувала кошти, передбачені для оплати ЄСВ, в рахунок погашення штрафних санкцій по підприємству. З довідки від 13 липня 2020 року № 426 також вбачається, що відповідачами на ім`я позивача була нарахована наступна заробітна плата: вересень 2018 року - 6152,50 грн.; жовтень 2018 року - 7465,00 грн.; листопад 2018 року - 6149,61 грн.; грудень 2018 року - 6597,13 грн., всього за період з вересня по грудень 2018 року (включно ) - 26364,24 грн.; січень 2019 року - 6971,77 грн.; лютий 2019 року - 6759,53 грн.; березень 2019 року - 6500,00 грн., квітень 2019 року - 6500,00 грн. ; травень 2019 року - 6068,20 грн.; червень 2019 року - 6358,37 грн. ; липень 2019 року - 6500,00 грн.; серпень 2019 року - 6130,25 грн. ; вересень 2019 року - 6500,00 грн. ; жовтень 2019 року - 9511,98 грн.; листопад 2019 року - 6500,00 грн. ; грудень 2019 року - 5604,74 всього за період з січня по грудень 2019 року (включно) - 79904,84 грн.; січень 2020 року - 7023,21 грн.; лютий 2020 року - 7313,58 грн.; березень 2020 року - 6612,47 грн.; квітень 2020 року - 5702,93 грн.; травень 2020 року - 6631,21 грн., червень 2020 року - 2836,87 грн., липень 2020 року - 2639,01 грн. всього за період з січня по 14 липня 2020 року - 38759,28 грн. Отже, відповідачі в період з 01 вересня 2018 року по 14 липня 2020 року порушили вимоги трудового законодавства, а саме: не провели сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що призвело до зменшення страхового стажу позивача і унеможливлює його підтвердження записами у трудовій книжці для призначення пенсії в майбутньому. Сума заробітної плати, з якої має бути сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування складає період з вересня по грудень 2018 року ( включно) - 26364,24 грн., з січня по грудень 2019 року (включно) - 79904,84 грн., з січня 2020 року по 14 липня 2020 року - 38759,28 грн.,

Згідно із довідкою Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» № 7 від 15 липня 2020 року про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхування станом на 15 липня 2020 року підприємство перед позивачем має заборгованість по заробітній платі у сумі 16394,93 грн. та 4734,03 грн. заборгованості вихідної допомоги при скороченні, а разом 21128,96 грн. Позивач мав право на отримання невиплаченої йому заробітній плати та вихідної допомоги при скороченні у день його звільнення. З вини відповідачів - Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Позивач не отримав свою заробітну плату у сумі 16394,93 грн., а також вихідну допомогу при скорочені в сумі 4734,03 грн., а всього 21128,96 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Куценко О.О. (а.с. 16).

Ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 17) відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2020 року (а.с. 53-55) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Зобов`язано Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за періоди з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року.

Зобов`язано Філію «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за періоди з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року.

Всі учасники цієї справи із вищезазначеним рішенням погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували, окрім відповідача ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ДП «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 58-63) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позову позивача у цій справі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 135).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 157), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.159), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів.

Третя особа ГУ ПФУ в Запорізькій області подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі (а.с. 178-189).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судовому засіданні 28 квітня 2021 року (а.с. 197-198) апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті за присутності представника апелянта за відсутністю всіх інших учасників цієї справи: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, у розгляді цієї справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання представника апелянта, з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді - доповідача у період з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с. 213).

У серпні 2021 року апелянт подав апеляційному суду через канцелярію додаткові пояснення у цій справі (а.с . 214-230).

У судове засідання 11 серпня 2021 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 205- 212) всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника апелянта - ДП «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Макогонюк І.М. (а.с. 196), про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника апелянта - ДП «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Макогонюк І.М. (а.с. 196).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга відповідача ДП «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Крім того, в силу вимог ст. 377 ЦПК України:

- судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку … частково з закриттям провадження у справі …у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255… Кодексу (ч.1);

- порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2).

Згідно із ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови.

За змістом ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 7, 9, 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 253 КЗпП України, ст.ст.4, 6, 10, 12 - 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року до 13 липня 2020 рокупрацював на посаді майстра філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (а.с. 7). .

Сума заробітної плати, з якої має бути нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування складає період з вересня по грудень 2018 року (включно) - 26 364,24 грн., з січня по грудень 2019 року (включно) - 79904,84 грн., з січня 2020 року по 14 липня 2020 року - 38 759, 28 грн. Вказані суми підтверджуються довідкою форми ОК-7, наданої органом Пенсійного фонду України, у якій відсутні будь-які відомості щодо сплати страхових внесків в період з вересня по грудень 2018 року, з січня по грудень 2019 року, з січня 2020 року по 14 липня 2020 року (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ч.9 ст.9 Закону обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Положеннями ч. 2, 4, 5, 8 ст. 9 Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 12 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України відповідно до докладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр (облік) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки позивач перебував в трудових відносинах з філією «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та йому була нарахована заробітна плата за період з вересня по грудень 2018 року (включно) , з січня по грудень 2019 року (включно), з січня 2020 року по 14 липня 2020 року, але з цієї заробітної плати відповідачем не було сплачено єдиний соціальний внесок на позивача, як застрахованої особи, то це є порушенням прав позивача відповідно до законодавства України, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, що позивачем у цій справі було заявлено позовні вимоги до двох відповідачів, а саме:

- Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке є юридичною особою,

- та Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яке не юридичною особою (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

Судом першої інстанції у цій справ ухвалою від 24 липня 2020 року (а.с. 17) було помилково відкрито провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача до Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Так як в силу вимог ст. 48 ч. 2 ЦПК України …відповідачем можуть бути … юридичні особи.

А тому, рішення суду першої інстанції у цій справі в частині вирішення позовних вимог позивача до Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає скасуванню із закриттям провадження у цій справі у цій частині саме на підставі ст. 255 ч. 1 п. 1 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що хоча й 16 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бондар С.О. подавав апеляційному суду заяву (а.с. 49) про відмову від частини позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості, а також в повному обсязі від позовних вимог до Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Проте, у матеріалах цієї справи відсутня ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у цій справі у будь-якій частині позовних вимог позивача на підставі цієї заяви представника в порядку ст. 255 ч. 1 п. 4 ЦПК України (суд за своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом).

Навпаки, суд першої інстанції розглянув та задовольнив позовні вимоги позивача до Філії «Мелітопольська експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (), зобов`язавши останню сплатити до Пенсійного фонду України єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування нарахований на заробітну плату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за періоди з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.01.2020 року по 14.07.2020 року.

Крім того, в силу вимог ст. 7 ч. 3 Кодексу України з процедур банкрутства ( порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник) , який набрав чинності з 21.10.2019 року, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 908/671/18, в якій ще ухвалою від 07.06.2018 порушено провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» () та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 64-68).

При вищевикладених обставинах, з урахуванням вимог ст. 7 ч. 3 Кодексу України з процедур банкрутства вищезазначені вимоги ОСОБА_1 до боржника - юридичної особи Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з 21.10.2019 року розглядатись лише в порядку господарського судочинства 908/671/18 (рішення господарського суду Запорізької області у справі ЄУН 908/671/18 від 05.05.2021 року за аналогічними позовними вимогами у тому числі позивача ОСОБА_3 до цього боржника а.с. 231-240).

Проте, апеляційним судом встановлено, що у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Якимівського районного суду Запорізької області із вищезазначеним позовом з позовними вимогами до боржника - юридичної особи Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в порядку цивільного судочинства (а.с. 2-4).

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвели до ухвалення судом у цій справі рішення в частині до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України, Головне управління ДФС у Запорізькій області, яке підлягає скасуванню із надісланням матеріалів цієї справи в цій частині на розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Керуючись ст. 7 ч. 3 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 12, 255, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задовольнити частково.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 16 листопада 2020 року у цій справі скасувати.

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бондар Сергій Олександрович, до Філії «Мелітопольська дорожньо-експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі у цій справі закрити.

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Бондар Сергій Олександрович, до Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та стягнення заборгованості по заробітній платі, треті особи: Головне управління Пенсійного фонду України, Головне управління ДФС у Запорізькій області у цій справі передати на розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині закриття провадження в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 17.08.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.