Житомирський апеляційний суд
Справа №289/160/21 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О. О.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б, Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №289/160/21 за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради Житомирської області в особі Кичкирівського старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Кириленком О.О. в м.Радомишль

встановив:

У січні 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнати причину пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини поважною. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак останній їй повідомив, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску вказаного строку позивач зазначає те, що після того, як поховали її матір, вона влаштовувала поминальні обіди, замовляла пам`ятник, а також проходила тривале лікування.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оцінюючи доводи про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив невірний висновок про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зокрема, судом не враховано, що позивач фізично не могла звернутися із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала на лікуванні, у зв`язку із загостренням хронічних хвороб.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу представник відповідача не скористався.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач в апеляційній скарзі просила розглянути справу без її участі. Представник відповідач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 . Наведені обставини підтверджується копіями свідоцтва про смерть останньої, свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення нею шлюбу (а.с.8,9,11).

Відповідно до довідки Кичкирівського старостинського округу Радомишльської міської ради від 21.08.2020 року №5/300, померла мати позивача ОСОБА_2 була зареєстрована одна до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно виписки з протоколу засідання ЛКК №267 від 30.12.2020, виданої Поліклінічним відділенням Комунального некомерційного підприємства «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради, позивач у період з 02.04.2010 по 16.04.2010 перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с.12).

З листа приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. №02-14/51 від 11.03.2021 та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63889233 від 11.03.2021 вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері до нотаріуса не зверталась, їй роз`яснено, що вона не прийняла вказану спадщину та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.25,26).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 02.03.2021, остання повідомляє, що їй відомо про смерть її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вона свідомо не приймала спадщину після її смерті, на спадщину не претендує і в суд з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звертатися не буде (а.с.27).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначала, що фізично не могла у шестимісячний строк звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки перебувала на лікуванні, у зв`язку із загостренням хронічних хвороб. На підтвердження даних обставин позивач надала виписку з протоколу засідання ЛКК від 30.12.2020 про її лікування амбулаторно у період з 02.04.2010 по 16.04.2010.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведені, викладені в заяві та скарзі, обставини неможливості через наявність у неї тяжкої та тривалої хороби протягом певного періоду часу подати відповідну заяву до нотаріуса, а також інші підстави та причини, які також об`єктивно, непереборно перешкоджали їй звернутися у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також позивач не довела неможливість надіслати відповідну заяву засобами зв`язку, в тому числі поштою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2021 року.

Головуючий Судді