Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/294/21

Провадження №2/377/217/21

13 вересня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М.,

представника позивача в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через мережу Інтернет за допомогою програми EASYCON: адвоката Шаповалова М.С.,

представника відповідача адвоката Єрашова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, -

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач, посилаючись на ст. ст. 75-76, 182 СК України, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання з дати подачі позовної заяви до суду та на весь час тривання інвалідності, у розмірі 1/6 частини доходів платника аліментів щомісяця і розподілити судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29 липня 1995 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Під час перебування в шлюбі позивач отримала інвалідність 2 групи по зору (загальне захворювання), довічно, тому за станом здоров`я потребує значних витрат на лікування, яких їй недостатньо. На час звернення з даною позовною заявою до суду позивач працює, однак тих коштів, які вона отримує не достатньо для виховання спільної дитини. Відповідач же отримує значну заробітну плату, на утриманні інших осіб не має, тому має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України.

Ухвалою судді від 18 червня 2021 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 177 ЦПК України, та встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків, які позивачем усунуто в установлений строк.

Ухвалою судді від 29 липня 2021 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25 серпня 2021 року.

17 серпня 2021 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується доданими до позовної заяви документами, перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію по інвалідності. Крім того, позивач зазначає в позовній заяві, що працює та отримує додатковий дохід, однак розмір такого доходу не зазначає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2021 року становить 1854 гривні. Позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб станом на 01.07.2021 року. Таким чином, позивач не має права на отримання аліментів, що передбачені ст. 75 СК України.

25 серпня 2021 року було оголошено перерву у судовому засіданні до 13.09.2021 року у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача та представника відповідача про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що з 29 липня 1995 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Під час перебування в шлюбі позивач отримала інвалідність 2 групи по зору (загальне захворювання), довічно. Позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію по інвалідності, проте отриманої пенсії їй не достатньо на лікування. На час розгляду справи позивач перебуває у Республіці Польща, в якій вона працювала та навчалась. Розмір доходів позивача, отриманих в Республіці Польща, йому невідомо. На даний час вона не працює, а проходить лікування, оскільки погіршився зір. З урахуванням наведених обставин просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на весь час тривання інвалідності у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісяця.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні пояснив, що позивач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої перевищує встановлений статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01.07.2021 року, а саме 1854 гривні, тому позивач не має права на отримання аліментів від відповідача відповідно до ст. 75 СК України.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 березня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 29 липня 1995 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що 29 липня 1995 року складено відповідний актовий запис № 112. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_4 ( а.с. 3).

Як вбачається з пояснень представників сторін, Славутицьким міським судом Київської області ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , проте на час розгляду даної справи рішення не брало законної сили.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , виданого 12.02.2015 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності, 2 група з дитинства, довічно( а.с. 5).

Згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії серії КИО-І № 186284 ОСОБА_1 , 1973 року народження, є інвалідом другої групи з 01 січня 2005 року довічно, причина інвалідності: інвалід з дитинства по зору, та є непрацездатною в звичайних умовах( а.с. 5).

Відповідно до довідки № 219, виданої 09.09.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримує пенсію по інвалідності з 26.09.1991 року. Розмір пенсії за період з січня 2021 року по вересень 2021 року становить: січень 2021 року 2 100 гривень; лютий 2021 року 2 100 гривень; березень 2021 року 2 287,30 гривень; квітень 2021 року 2 287,30 гривень; травень 2021 року 2 287,30 гривень; червень 2021 року 2 287,30 гривень; липень 2021 року 2 300,30 гривень; серпень 2021 року 2 300,30 гривень; вересень 2021 року 2 300,30 гривень. Загальний розмір пенсії, отриманої ОСОБА_1 в період з січня 2021 року по вересень 2021 року становить 20 250,10 гривень( а.с. 68).

Як вбачається з довідки № 64 від 15 квітня 2021 року, виданої ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_2 , працює у ВП «Атомремонтсервіс» з 03 червня 2002 року на посаді електрослюсаря 6 розряду. Всього отримано заробітної плати за період з квітня 2020 року по березень 2021 року 369 197,20 гривень( а.с. 6).

Відповідно до частини першої статті 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (частина друга статті 75 Сімейного кодексу України).

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи (частина третя статті 75 Сімейного кодексу України).

Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом( частина четверта статті 75 Сімейного кодексу України).

Аналіз вказаної статті дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу ( стаття 76 Сімейного кодексу України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, а також у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність в розрахунку на одну особу на місяць з 1 липня 2021 року у розмірі 1854 гривні.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 , хоча і є непрацездатною особою, оскільки їй встановлена інвалідність другої групи з 01 січня 2005 року довічно, в період перебування у шлюбі з відповідачем, але отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» для осіб, які втратили працездатність, то позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги у розумінні частини четвертої статті 75 Сімейного кодексу України.

З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складено 17 вересня 2021 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька