ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4116/21 Справа № 175/4424/18 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж. М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Дніпропетровської обласної прокуратури (прокуратури Дніпропетровської області) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , на майно якого відкрилась спадщина. За часу свого життя ОСОБА_2 заповітів не складав. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його син ОСОБА_1 , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В період з 1969 року по 1988 рік ОСОБА_2 працював у радгоспі ім. «Жовтнева Революція». ОСОБА_2 повинен був належати земельний пай, на який він мав право, але при житті не встиг його одержати. Так, радгосп «Жовтнева революція», членом якого був спадкодавець, був перетворений у КСП «Жовтнева революція» і зареєстрований рішенням виконкому Дніпропетровської районної ради за №47/6 від 13 вересня 1994 року, включений 30 травня 1995 року в Єдиний державний реєстр підприємств України. КСП «Жовтнева революція» був прийнятий Статут, затверджений загальними зборами членів КСП «Жовтнева революція» 28 березня 2001 року, зареєстрований державною адміністрацією Дніпропетровського району 06 квітня 2001 року. Однак, на підставі рішення ІІІ сесії ХІІІ скликання Дніпропетровської районної ради від 21 жовтня 1998 року 16 грудня 1998 року Агрофірмі «Наукова» був виданий державний акт на право користування землею серії ДП ДН 03401, куди ввійшли і 4848 га землі, розташованої у межах Миколаївської сільської ради, тому земельні сертифікати членам КСП «Жовтнева революція» видані не були. Пізніше рішенням господарського суду вищевказане рішення і Державний акт були визнані недійсними в частині надання 4848 га землі, розташованої в межах Миколаївської сільради. На підставі вказаних рішень розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації №716-р від 30 вересня 2004 року були передані 354 особам - членам колишнього КСП «Жовтнева революція» земельні ділянки в натурі з видачею державних актів на право власності на землю. Але, як вбачається з протоколу загальних зборів колишніх членів і пенсіонерів КСП «Жовтнева революція» Миколаївської територіальної громади від 31 січня 2004 року, був прийнятий список громадян, які померли та мають право на отримання земельного паю в КСП «Жовтнева революція». Таким чином, була зроблена розпаївка земель КСП «Жовтнева революція». Рішенням зборів власників КСП від 31 січня 2004 року, був затверджений список померлих громадян, що мають право на одержання земельного сертифіката з земель колективної власності КСП «Жовтнева революція». У зазначеному списку ОСОБА_2 включений під №89. Розмір земельного паю, який повинен був належати спадкодавцю складає 8,6 га. Тому позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку, розміром 8,6 умовних кадастрових гектарів, земельний пай по КСП «Жовтнева революція», розташований в межах Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай) площею 8,6 умовних кадастрових гектара в землях колективної власності колишнього КСП «Жовтнева революція», розташованого в межах Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2021 року касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Дніпропетровська обласна прокуратура (прокуратура Дніпропетровської області) в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.08.1987 року (а.с. 9 т.1).

ОСОБА_2 працював у радгоспі ім. «Жовтнева Революція».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 38 років ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Дніпровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 13 т.1).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

Згідно копії спадкової справи №361, відкритої Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітніх дітей спадкодавця: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; а також батько спадкодавця - ОСОБА_5 (а.с.45, 46 т.1).

Мати спадкодавця ОСОБА_6 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь батька спадкодавця - ОСОБА_5 (а.с. 47 т.1).

11 березня 1989 року Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом №2-115 на майно ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його неповнолітнім дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та батьку спадкодавця - ОСОБА_5 , а саме на домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 52 т.1).

Рішенням виконкому Дніпропетровської районної ради народних депутатів №47/6 від 13 вересня 1994 року було зареєстроване Колективне сільськогосподарське підприємство «Жовтнева революція» (а.с.26 т.1).

На підставі рішення ІІІ сесії ХІІІ скликання Дніпропетровської районної ради від 21 жовтня 1998 року, 16 грудня 1998 року Агрофірмі «Наукова» був виданий державний акт на право користування землею серії ДП ДН 03401, куди увійшли і 4848 га землі, розташованої у межах Миколаївської сільської ради.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2002 року у справі №А1/103, яке змінене постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.01.2003 року, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08 квітня 2003 року, вищевказане рішення і Державний акт були визнані недійсними в частині надання 4848 га землі, розташованої в межах Миколаївської сільради (а.с. 23-25 т.1).

КСП «Жовтнева революція» був прийнятий Статут, який затверджений загальними зборами членів КСП «Жовтнева революція» 28 березня 2001 року, зареєстрований державною адміністрацією Дніпропетровського району 06 квітня 2001 року.

У січні 2004 року КСП «Жовтнева революція» було складено "Список померлих громадян, які мають право на отримання земельної частки/паю із земель колективної власності КСП «Жовтнева революція» Дніпропетровського району Дніпропетровської області", який затверджений рішенням зборів співвласників КСП «Жовтнева революція» від 31.01.2004 року та затверджений Миколаївською сільською радою 31.01.2004 року. Відповідно до цього списку, у ньому значиться і ОСОБА_2 під номером 89, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19-21 т.1).

Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №716-р від 30.09.2004 року передано громадянам колишнього КСП "Жовтнева революція" на землях Миколаївської сільської ради згідно додатку (354 чоловіка), який додається, земельні ділянки в натурі (на місцевості), зобов`язано виготовити та видати їм державні акти на право приватної власності на землю (а.с. 22 т. 1).

Також встановлено, що на виконання розпорядження КМУ від 31.01.2018 №60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», постанови КМУ від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», Указу Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», рішеннями Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 15.02.2021 за №72-5/VIII та від 13.04.2021 за №102|6/VIII прийнято у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1467,5086 га, площею 61,1870 га та площею 2632,2332 га. за актами приймання-передачі земельних ділянок (а.с. 29-45 т.2).

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) визначено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що спадкодавець (батько позивача) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто задовго до видання Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видачі КСП «Жовтнева революція» державного акту на право колективної власності на землю та передачі громадянам колишнього КСП «Жовтнева революція» 30.09.2004 року земельних ділянок в натурі, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), площею 8,6 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки останній за життя відповідне право на набув.

У даній справі апеляційну скаргу подано прокурором в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статус прокурора визначено у статті 15 вказаного вище Закону України «Про прокуратуру», частиною другою якої передбачено також, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Миколаївська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області своїм листом №164 від 04.04.2019 року повідомила прокуратуру Дніпропетровської області, зокрема, про те, що вказана сільська рада не мала підстав вважати рішення суду у справі №175/4424/18 незаконним; Миколаївська сільська рада розпоряджається тільки землею комунальної власності в межах населених пунктів села Миколаївка та Сурське, до якої не відносяться земельні паї (а.с. 91 т.1).

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.08.2019 року, зокрема, зазначено, що ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не було залучено як сторону до участі у справі; заходів цивільно-правового характеру щодо оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року №175/4424/18 не проводились (а.с. 90 т.1).

Прокуратура Дніпропетровської області (Дніпропетровська обласна прокуратура) повідомила листом від 23.09.2019 року №05/2-2019вих-19 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та листом від 23.09.2019 року №05/2-2020вих-19 Миколаївську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області про незаконне вибуття з державної власності спірної земельної ділянки (а.с. 96, 97 т.1).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший-третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема повноважень органів прокуратури, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц, провадження №14-104/цс19.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, обґрунтував в апеляційній скарзі в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, послався на неподання вказаними органами державної влади та місцевого самоврядування апеляційної скарги; апелянтом зазначено органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, в інтересах якого діє прокуратура; повідомлено письмово ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Миколаївську сільську раду про здійснення ним представництва у даній справі.

Колегія звертає увагу, що станом на час подання позову (листопад 2018 року) та апеляційної скарги (вересень 2019 року) належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, було ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, виходячи з наступного.

Згідно з абзацом 4 статті 15-2 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до Положення Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах (підпункт 25-1 пункту 4 Положення).

Наведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати: 1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; 2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійсненні їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Отже, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та пункту 5-1 Положення посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

З наведених норм права вбачається, що органи Держгеокадастру можуть звертатись до суду, якщо це необхідно для здійсненні їхніх повноважень з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі з апеляційними скаргами на рішення суду.

Ураховуючи викладене, встановивши, що спірна земельна ділянка площею 8,6 умовних кадастрових гектара, розташована на території Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) на час подання позову та апеляційної скарги перебувала у державній власності; встановивши, що лише з 2021 році Миколаївською сільською радою прийнято у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, прокурор правильно визначився з колом суб`єктів, в інтересах яких було подано апеляційну скаргу у даній справі.

Отже, колегія приходить до висновку про дотримання першим заступником прокурора Дніпропетровської області Сосковим Р. вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність у нього повноважень на підписання апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року на час її подання до суду (25.09.2019 року).

Крім того, зі встановлених вище обставин справи вбачається, що судом першої інстанції на час розгляду справи по суті та ухвалення оскаржуваного рішення безпідставно не було залучено до участі у справі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке здійснювало повноваження з нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі сільськогосподарського виробництва, які також не були передані на баланс органу місцевого самоврядування.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про успадкування позивачем права на земельну частку (пай) після смерті батька, який за життя не набув такого права, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, на користь Дніпропетровської обласної прокуратури з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при поданні апеляційної скарги в сумі 2250,00 грн. (а.с. 98 т.1) та касаційної скарги в розмірі 3000,00 грн. (а.с.с 195 т.1), на загальну суму 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської обласної прокуратури (прокуратури Дніпропетровської області) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури () судові витрати в розмірі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова