н/п 2/174/267/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 10.09.2015 року. Мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2019 року він та відповідачка фактично не проживають однією сім`єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть та не підтримують подружжі стосунки. Підставою розпаду сім`ї стало те, що відповідачка під час сумісного проживання мало приділяла йому уваги як чоловіку, усі сімейні питання вирішувала на свій розсуд, при цьому не цікавлячись його думкою. До того ж, під час спільного проживання відповідачка безпідставно дорікала йому, що він проводить недостатньо часу з нею, хоча він для того, щоб забезпечити їхню сім`ю матеріально і забезпечити матеріальні потреби відповідачки, був вимушений працювати з ранку до пізнього вечору, а тому на несправедливі дорікання з боку відповідачки у них з нею виникали сварки, що негативно впливало на психічний стан їхньої дитини та на його психічний стан. Крім того, відповідачка зраджувала йому з іншим чоловіком, що свідчить про те, що вона не поважає його, як свого чоловіка. На підставі стосунків які склалися у нього з відповідачкою, він втратив до неї почуття любові та поваги, яке було у нього на час укладення шлюбу. Також він вважає, що шлюб з відповідачкою фактично розпався та формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки він не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з особою, з якою він не має наміру проживати спільно у подальшому. Таким чином збереження шлюбу між ними не можливе.

На даний час їхня дитина проживає з відповідачкою, а він має намір надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю з відповідачкою на цей час у них не має. Сторони фізично здорові і не потребують майнової допомоги на своє утримання після розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб та судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору, покласти на нього.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, за участі його представника. (а.с.4)

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Додатково пояснив, що на час розгляду справи судом у сторін є спір щодо місця проживання дитини, оскільки після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачка почала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Примирення між сторонами не можливо, оскільки вони тривалий час не проживають спільно, відповідачка фактично проживає в м.Дніпро, а позивач в м.Одеса. Підставою для розірвання їх стосунків стала, в тому числі, подружня зрада відповідачки з іншим чоловіком, однак доказів на підтвердження цих обставин, позивач не має. Судові витрати просить покласти на позивача.

Відповідачка про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, згідно з якою зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не згідна з обґрунтуванням позову, вважає, що шлюб розпався через те, що позивач виявився не готовим до сталих шлюбних стосунків та відповідальності, вони мають різне уявлення про шлюб. Подружньої невірності, як це вказує відповідач, вона не допускала. Її та дитину позивач також не утримував, у 2019 році він поїхав до м.Одеса під приводом роботи, де почав жити з іншою жінкою, матеріально їй та дитині не допомагав. Дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. (а.с.18)

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2015 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 10.09.2015 року, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 . (а.с.5)

Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . (а.с.6)

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 10.09.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом тривалого часу шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо і спільне господарство не ведуть, спір про поділ майна на даний час відсутній, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Питання щодо місця проживання та утримання дитини, щодо яких сторони на даний час не досягли згоди, підлягають вирішенню у окремому порядку шляхом звернення до органів опіки та піклування чи до суду.

Разом з тим, доводи сторін щодо подружньої невірності кожного з подружжя, суд оцінює критично, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин ані позивачем, ані відповідачкою суду не надано.

Після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище « ОСОБА_6 », оскільки заяв про відновлення дошлюбного прізвища остання не надавала. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок позивача, згідно його заяви.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 223, 247, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 10 вересня 2015 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1309 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище ОСОБА_6 .

Судові витрати у справі у виді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» копію рішення, яке набрало законної сили, направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану.

Головуючий - суддя: підпис А.А. Борцова