Справа № 204/2950/21
Провадження № 2/204/1357/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Легостаєвій А.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів за минулий період,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року і до моменту досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що з травня 2017 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від якого народилася донька ОСОБА_3 . Наразі шлюбні відносини між сторонами припинені, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. В свою чергу, відповідач, не зважаючи на намагання ОСОБА_1 , з народження дитини та до теперішнього часу ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується відповідними доказами, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.05.2021 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзивів на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Встановлено, що з травня 2017 року між позивачкою та відповідачем склалися фактичні шлюбні відносини без реєстрації шлюбу, від яких у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Чечелівським районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПСМУ МЮУ, актовий запис № 225 (а.с.5).

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та знаходиться на утриманні матері - позивачки по справі (а.с.6). Доказів участі відповідача у витратах на утримання малолітньої доньки матеріали справи не містять. Відомостей щодо дійсних обсягів доходів сторін в матеріалах справи також відсутні.

Також, судом встановлено, що судовим наказом Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2021 року у справі № 204/7239/20 з ОСОБА_2 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 29 жовтня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (ЄДРСР № НОМЕР_2 ).

За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до положень ч.1-4 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 статті 182 СК України встановлює обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме починаючи з 12.03.2020 року по 21.04.2020 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Тобто, виходячи із положень ст.191 СК України, позивач має довести, що мали місце: а) дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині; б) свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Ухилення від сплати аліментів завжди припускає винні навмисні дії (бездіяльність). Тому позивач має представити суду докази того, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, позивач надала суду надала скріншоти повідомлень з телефону та планшету, роздруківки з Viber, які суд, відповідно до ст.100 ЦПК України, вважає належними та допустимими доказами.

Як вбачається з наданих копій електронного листування між сторонами, зокрема зі змісту конкретних фраз, лексики та характеру використання мовних засобів, які сторони застосовують у переписці між собою, у суду наявні підстави для висновку, що дії відповідача слід кваліфікувати як свідоме ухилення та бездіяльність у відповідь на прохання матері дитини надавати допомогу на утримання дитини, що триває з березня 2020 року по теперішній час, у зв`язку з чим, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог у відповідній частині та наявності підстав для стягнення аліментів за минулий час, а саме з 12.03.2020 року.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, що останній є працездатною особою, з нього стягнуто аліменти на утримання іншої дитини, з урахуванням чого, суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141,182,180-184,185,191 СК України, ст.ст.12,13,76-82,133,141,259,263-265 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів за минулий період - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12.03.2020 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в особі матері ОСОБА_1 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В.Токар