Справа № 352/1385/21
Провадження № 2/352/789/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння, у якому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 з підстав належності 1/3 частини як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 у порядку спадкування за законом після померлої матері та Ѕ у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 р. за його батьком ОСОБА_3 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 05.11.1990 р. виконкомом Рошнівської сільської ради батькові видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння, тоді ж за ним зареєстровано право власності Івано-Франківським ОБТІ. На час вступу в дію Закону України «Про власність», тобто станом на 15.04.1991 р., у колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_3 , 1931 року народження, дружина ОСОБА_4 , 1933 року народження, та син ОСОБА_1 , 1969 року народження. Ці члени двору стали співвласниками будинковолодіння у рівних частках, тобто по 1/3 частці. У 1996 р., коли батько отримав паспорт громадянина України, у паспорті помилково вказали прізвище батька « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 ». Вказану помилку батько не виправив. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 належну їй 1/3 частину будинковолодіння успадкували у рівних частках, тобто по 1/6 частині, позивач та його батько ОСОБА_3 у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька позивач згідно заповіту батька, посвідченого 05.02.2020 р. секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Інший спадкоємець за законом першої черги, яким є рідний брат позивача відповідач у справі, не прийняв спадщину ні після смерті матері, ні після смерті батька. Тому позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 у порядку спадкування за законом після померлої матері та Ѕ у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. У зв`язку з тим, що правоустановлюючий документ на будинковолодіння виданий голові колгоспного двору, та наявністю суперечностей у прізвищі померлого спадкодавця та прізвищі голови колгоспного двору, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, від його представника адвоката Лютана З.Й. надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій позов визнав, підтвердив наведені позивачем обставини, не заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 р. за батьком позивача ОСОБА_3 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . 05.11.1990 р. виконком Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області видав ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на будинковолодіння, тоді ж Івано-Франківським ОБТІ за ним зареєстровано право власності.

Спірне будинковолодіння, ринкова вартість якого на даний час складає 44000 грн., мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 р. у даному колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_3 , 1931 року народження, дружина ОСОБА_4 , 1933 року народження, та син ОСОБА_1 , 1969 року народження.

Ці троє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/3 частині.

У 1996 р. батько позивача отримав паспорт громадянина України, у якому його прізвище помилково вказано « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_6 ». Вказану помилку останній не виправив.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_4 належну їй 1/3 частину будинковолодіння успадкували у рівних частках, тобто по 1/6 частині, позивач та його батько ОСОБА_3 у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 позивач згідно заповіту батька, посвідченого 05.02.2020 р. секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України.

Інший спадкоємець за законом першої черги, яким є рідний брат позивача відповідач у справі, спадщину після смерті батьків не прийняв.

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України)

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У рамках розгляду даної справи судом встановлено, що позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини як частки в майні колишнього колгоспного двору, 1/6 у порядку спадкування за законом після померлої матері та Ѕ у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

У зв`язку з тим, що правоустановлюючий документ на спірне будинковолодіння виданий голові колгоспного двору, та наявністю суперечностей у прізвищі померлого спадкодавця та прізвищі голови колгоспного двору, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 44000 грн. з підстав належності 1/3 частини як частки в майні колишнього колгоспного двору, 1/6 у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 та Ѕ у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 05.02.2020 р. секретарем Рошнівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 Республіки Білорусь.

Повне судове рішення складено 17.09.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець