КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 вересня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 357/172/21

Головуючий у першій інстанції - Бондаренко О.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11572/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» заборгованість за кредитним договором № CL - 128948 від 17.08.2018 року у розмірі 73685,83 грн. та пеню у розмірі 23861,20 грн., всього 97547,03 грн. ( дев`яносто сім тисяч п`ятсот сорок сім гривень 03 копійки). Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» судові витрати у розмірі 1967,09 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят сім гривень 09 копійок). У задоволенні решти вимог відмовлено (а.с. 85-96).

Повний текст судового рішення складено 18 травня 2021 року.

Не погодившись з рішенням районного суду, 30 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Марків Н.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою (а.с. 105-107).

09 липня 2021 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 12 липня 2021 року передана судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали (а.с. 116-118).

Підставами залишення апеляційної скарги без руху були несплата судового збору та пропуск строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим було запропоновано апелянту подати заяву, в якій вказати інші поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

06 серпня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Марків Н.В. направив до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій просив поновити процесуальний строк на подання апеляційної скарги та квитанцію про сплату судового збору. Зазначав, що після ухвалення судом першої інстанції рішення заявник звертався до позивача для врегулювання заборгованості, однак вийти з ним на зв`язок не вдалося. Відповідач тричі звертався до ПАТ «Кредобанк» з метою виконання рішення суду та погодження можливих варіантів виконання рішення. Однак ніякого вирішення питання не відбулося, а тим часом строки на подання апеляційної скарги спливли (а.с. 122-123).

Інших заяв на усунення недоліків апеляційної скарги від апелянта не надходило.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів заявника щодо наявності поважних причин пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення суду виходячи з наступного.

У матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення 21 травня 2021 року (а.с. 102).

З апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвокат Марків Н.В. звернувся 30 червня 2021 року, тобто з пропуском строку тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (а.с. 105-107).

Тому доводи апелянта про неотримання копії оскаржуваного рішення спростовуються наявними у справі доказами та не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що у матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення 21 травня 2021 року.

Інші доводи заявника не містять посилань на наявність доказів за яких суд мав би підстави дійти обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення районного суду.

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Зважаючи на те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження спростовуються наявними у справі доказами і визнані апеляційним судом неповажними, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі "Мусієнко проти України", № 26976/06).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті апеляційного провадження у справі. Тому, з метою повернення сплаченої суми судового збору за подачу апеляційної скарги, особа, яка його сплатила, має подати відповідне клопотання (а.с. 123).

Керуючись ст.ст. 354, ч. 4 ст. 357, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2021 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова