Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1662/21
Провадження № 2/376/1186/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.,

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , видане Ленінською сільською радою народних депутатів, актовий запис №17.

17 липня 1981 року, ОСОБА_3 склав заповіт згідно якого «все майно із чого б воно не складалось і де б воно не було, останній, заповідав своїм синам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: жилий будинок, що знаходиться за адресою: с. Ленінське, Сквирського району, по одній другій частині, сарай по одній другій частині і інше рухоме майно.

Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 21. По даний час, заповіт не відкликався, не змінювався.Інших спадкоємців діда немає.

Все спадкове майно померлого ОСОБА_3 знаходиться на території Сквирського району (на даний час, Білоцерківський район) Київської області.

Спадкоємець ОСОБА_5 оформив спадщину свого батька ОСОБА_3 в нотаріальному порядку.

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 21852, свідоцтво, серії НОМЕР_2 ) - ОСОБА_1 , прийняла спадщину останнього в нотаріальному порядку, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.09.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 2- 3190. Спадщина складається із права на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 .

Спадкоємець ОСОБА_4 прийняв спадщину свого батька ОСОБА_3 , шляхом спільного проживання та ведення підсобного господарства з останнім. Однак, нотаріально спадщину не оформив.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дочка ОСОБА_6 , відмовилась від прийняття спадщини батька на користь позивачки. Інших спадкоємців ОСОБА_4 немає.

Після смерті останнього не успадкованим залишилось: право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, оформити нотаріально право на спадщину за заповітом позивачка не може, оскільки, втрачено оригінали правовстановлюючих документів на право власності на вищезазначене спадкове майно попередніми спадкодавцями і через те, що ОСОБА_4 , не оформив належним чином своє право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 нотаріально, тому нотаріус порекомендував їй звернутися до суду.

Посилаючись на вищезазначене позивачка ОСОБА_1 просить суд:

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а/з № 196), набув право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 73,90 кв.м., житлова площа 41, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за нею ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 73,90 кв.м., житлова площа 41,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась звернулася до суду з письмовою заявою, просить суд ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить не проводити фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.28).

Представник відповідача Сквирської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути без участі представника відповідача та просить не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.30).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулася до суду з письмовою заявою, просить суд ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить не проводити фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.29).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 17 липня 1981 року, ОСОБА_3 склав заповіт згідно якого «все майно із чого б воно не складалось і де б воно не було, останній, заповідав своїм синам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: жилий будинок, що знаходиться по адресу: с. Ленінське, Сквирського району, по одній другій частині, сарай по одній другій частині і інше рухоме майно, що належатиме мені», що підтверджується копією цього заповіту (а.с.12).

Заповіт зареєстрований в реєстрі за № 21. По даний час, заповіт не відкликався, не змінювався.Інших спадкоємців немає.

Спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_4 оформили спадщину свого батька ОСОБА_3 , що підтверджується копією дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 13.10.1984 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Колесніковою В.А., зареєстровано в реєстрі №1063 (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 21852, Свідоцтво серії НОМЕР_2 ) - ОСОБА_1 , прийняла спадщину останнього, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 2- 3190. Спадщина складається із права на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції у Київській області (а.с.17).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з вимогами ч. 1, ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його дочка ОСОБА_2 , відмовилась від прийняття спадщини батька на користь позивачки, що підтверджується її заявою про визнання позовних вимог (а.с.29). Інших спадкоємців ОСОБА_4 немає.

Ч. 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Після смерті ОСОБА_4 не успадкованим залишилось: право на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яку він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_3 .

Однак, оформити нотаріально право на спадщину позивачка не може, оскільки, втрачено оригінали правовстановлюючих документів на право власності на вищезазначене спадкове майно попередніми спадкодавцями і через те, що ОСОБА_4 , не оформив належним чином своє право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 нотаріально, тому нотаріус порекомендував їй звернутися до суду, що підтверджується копією листа №712/02-14 Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області від 28.07.2021 року (а.с.24).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Іншим шляхом, ніж у судовому порядку, вирішити питання щодо набуття права власності на спадкове майно позивачка не може .

Те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а/з № 196), набув право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 73,90 кв.м., житлова площа 41, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ніким не оспорюється та підтверджується копією дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видане 13.10.1984 року державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори Колесніковою В.А., зареєстровано в реєстрі №1063 (а.с.14), і цей юридичний факт суд встановлює на підстави вимог ст. 315 ч. 2 ЦПК України, а саме суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті ОСОБА_4 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачка не має можливості та який підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13, 76,81, 200,206, 211,247, 258,259,263 265, 315, 351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 1216,1217,1218, 1261,1268,1269,1274,1297 ЦК України суд,

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирської міської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а/з № 196), набув право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 73,90 кв.м., житлова площа 41, 90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 73,90 кв.м., житлова площа 41,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко