Справа № 317/1200/21
Провадження № 2/317/662/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Яркіної С.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесник Ю.І.,

представника позивача адвоката Василеги І.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Косякової З.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач обґрунтував тим, що після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка є єдиним її спадкоємцем, яка прийняла спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом у вигляді: земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , 1/2 частка земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 .

Згідно з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.07.2012, позивачка є власником земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва житлового будинку, розташованої по АДРЕСА_1 , проте інше спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, позивачка прийняла, проте оформити його до теперішнього часу не має можливості з причини відсутності у неї оригіналів документів на спадкове майно, а саме: на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 та 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 , яке набуте її батьками, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у шлюбі та належало їм на праві спільної сумісної власності подружжя, згідно з Договором купівлі-продажу від 06.06.1963.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 батько позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , 1/2 частки земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 . Після смерті батька його спадкоємцями, які звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини є: позивачка, відповідачка ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 , який прийняв, але не оформив спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті якого спадкоємцем є його донька - відповідачка ОСОБА_3 .

На теперішній час, позивач не може оформити спадкове майно у нотаріальній конторі з причини відсутні правових документів на спадкове майно, тому нотаріусом було видано позивачці Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачка ОСОБА_2 до суду не з`явилась, її представник у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог на підставі обставин, зазначених у позові.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала позов.

Відповідачка ОСОБА_3 до суду не з`явилась, проте її представник у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи до суду не з`явився, раніше надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень до позовної заяви відсутні.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданого Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області 17.03.2009, актовий запис № 22, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

З матеріалів спадкової справи № 283/2009, заведеної Запорізькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що позивачка є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 (а.с. 44-59).

Спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 є: земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва житлового будинку, розташована по АДРЕСА_1 ; 1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_2 , 1/2 частка земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 .

Згідно з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03.07.2012 у справі № 0810/2281/2012, за позивачкою визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва житлового будинку, розташовану по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка була особистою власністю померлої (а.с. 19).

Інше спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , позивачка прийняла, проте оформити його до теперішнього часу не має можливості з причини відсутності в неї оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Судом також встановлено, що 11.07.1952 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження, яке видане повторно 24.09.1959 с. Ж-Круча Камишувахського району Запорізької області, актовий запис № 7, серія НОМЕР_2 , спільне прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 18).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження, виданого 22.09.1959, актовий запис № 32, серія НОМЕР_3 , позивачка є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 17).

Згідно з копією Свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 06.11.1981, актовий запис № 72, серія НОМЕР_4 , позивачка уклала шлюб з ОСОБА_9 , та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 » (а.с. 83).

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 06 червня 1963 року за р. № 2-3748, посвідченого нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Тоцькою Н.А., житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_3 , придбаний ОСОБА_5 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , а відтак є спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 21).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть, яке видане 27 лютого 2019 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 282, серія НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а.с. 20).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 165/2019, відкритої в Запорізькій районній державній нотаріальній конторі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , спадкоємцями належного йому на праві власності спадкового майна у вигляді: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/2 частки земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, є позивачка, відповідачка ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 , який прийняв, але не оформив спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після смерті якого спадкоємцем є його донька відповідачка ОСОБА_3 (а.с. 60-92).

Разом з тим, Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори Кравцової Л.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2021, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку АДРЕСА_2 ; частину земельної ділянки, площею 0,0726 га, ділянка АДРЕСА_2 ; та на земельну ділянку, площею 4,9 га, яка розташована на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правових документів на спадкове майно (а.с. 29).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2).

В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за час свого життя не склали заповіт, спадкування відбулося за законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 позивачка, як донька померлої, є єдиним спадкоємцем та успадкувала спадкове майно у вигляді: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 та 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 , а після смерті батька ОСОБА_5 позивачка успадкувала спадкове майно у вигляді 1/3 частки від: 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/3 частки від: 1/2 частки земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 , та 1/3 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 4,9 га з кадастровим номером :02:004:0004, проте у позасудовому порядку не має можливості її отримати відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи, що позивач не має можливості оформити спадкове майно у вигляді 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , 2/3 частки земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 та на 1/3 частку земельної ділянки, яка розташована на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 4,9 га з кадастровим номером :02:004:0004, відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правового документу на нерухоме спадкове майно, питання визнання права власності на спадкове майно за законом має вирішуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 182, 392, 1216-1218, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 77, 80, 200, 206, 211, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ), третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 4) про визнання права власності на спадкове майно за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_7 ) право власності в порядку спадкування за законом на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , на 2/3 частки земельної ділянки, яка розташована під житловим будинком АДРЕСА_2 та на 1/3 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, загальною площею 4,9 га з кадастровим номером :02:004:0004.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя С.В. Яркіна