Ухвала

16 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 757/40547/20

провадження № 61-13139ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Тузовою Владиславою Олександрівною, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року у складі судді: Литвинової І. В., та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у складі колегії суддів: Писаної Т. О., Приходька К. П., Журби С. О., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення процентів та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та стягнення процентів та 3% річних у загальному розмірі 20 198,40 дол. США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 : за договором № SAMDN7423 від 18 січня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 1 786, 44 доларів США, 3 % річних - 13 058, 16 грн; за договором № SAMDN2425 від 16 вересня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 842, 73 доларів США, 3 % річних - 9 140, 68 грн; за договором № SAMDN6077 від 25 квітня 2013 pоку суму нарахованих відсотків - 6 213, 70 доларів США, 3 % річних - 9 250, 52 грн; за договором № SAMDN6937 від 14 липня 2010 pоку суму нарахованих відсотків - 543 70 доларів США, 3 % річних - 6 528, 94 грн; за договором № SAMDN8567 від 18 січня 2011 pоку суму нарахованих відсотків - 932 05 доларів США, 3 % річних - 13 058, 16 грн; за договором № SAMDN1511 від 12 лютого 2013 pоку суму нарахованих відсотків - 4 660, 27 доларів США, 3 % річних - 39 174, 20 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року змінено в частині розміру нарахованих до стягнення відсотків за депозитними договорами та розподілу судового збору та викладено резолютивну частину рішення в цій частині у наступній редакції: стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 нараховані відсотки: за договором № SAMDN7423 від 18 січня 2010 pоку суму нарахованих відсотків 567 дол. США; за договором № SAMDN2425 від 16 вересня 2010 pоку суму нарахованих відсотків 396 дол. США 90 центів; за договором № SAMDN6077 від 25 квітня 2013 pоку суму нарахованих відсотків 2 835 дол. США; за договором № SAMDN6937 від 14 липня 2010 pоку суму нарахованих відсотків 283 дол. США 50 центів; за договором № SAMDN8567 від 18 січня 2011 pоку суму нарахованих відсотків 567 дол. США; за договором № SAMDN1511 від 12 лютого 2013 pоку суму нарахованих відсотків 1 701 дол. США. В решті рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

04 серпня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Тузовою В. О., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати змінити рішення суду першої та апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у справі № 757/40547/20 становить 20 198,40 дол. США та не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року про можливість її оскарження у касаційному порядкуне є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Тузовою Владиславою Олександрівною, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення процентів та 3% річних.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук