Справа № 137/719/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Верещинської Я.С.

за участю: секретаря Хижук Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Літин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 грудня 2020 року; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на його користь, на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частку від усіх її видів заробітку але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з 16 грудня 2020 року і до її повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що рішенням Літинського районного суду від 27.11.2012, розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Літинського районного суду від 11.12.2014, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки. Розпорядженням №246 Літинської районної державної адміністрації від 16.12.2020 визначено місце проживання їх доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля нього, за адресою АДРЕСА_1 та з 16 грудня та по даний час донька ОСОБА_4 проживає разом із ним, за вище вказаною адресою. Зазначає, що ОСОБА_2 , на його неодноразові пропозиції написати лист відмову від аліментів в ДВС, ігнорує, відповідачка також відмовляється надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_4 , а тому змушений звернутися до суду із даною позовною заявою, про звільнення від сплати аліментів на доньку та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 09.07.2021 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 27.07.2021 із викликом сторін. 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 31.08.2021.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 31.08.2021 не з`явився, однак, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання 31.08.2021 не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить відкласти розгляд справи у зв`язку з сімейними обставинами.

05.08.2021 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити в задоволенні позову та зазначила, що позивач у своєму позові не зазначив, що коли донька проживала разом із нею, то він сам два роки поспіль не приймав участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні, злісно ухилявся від батьківського обов`язку по утриманню дитини, за що був притягнутий до відповідальності і примусово відпрацьовував призначені йому години відробітку. Сума його заборгованості по аліментах становить 38555грн та за весь період жодного разу не сплатив грошові кошти на утримання доньки. Вважає, що така сума заборгованості спонукала позивача шукати підступні шляхи через довіру дитини, аби звільнитись від заборгованості і мати змогу вільно перетинати кордони країни. Зазначила, що має намір звернутися до суду із заявою про скасування рішення служби у справах дітей про визначення місця проживання дитини із батьком. На аргументи позивача, що вона матеріально не утримує дитину на час її проживання разом із батьком, вказує на те, що вона купує продукти харчування і необхідні речі для доньки (одяг, взуття) і таким чином її утримує. А грошові кошти в руки позивачеві не дає, так як не впевнена у їх цільовому використанні за призначенням. Пояснює, що позивач та його дружина ніде не працюють і можуть використовувати аліментні виплати на свій розсуд, а не на утримання дитини. На підтвердження суми заборгованості позивача надала довідку Літинського відділу ДВС та копії чеків на підтвердження придбання речей для дитини.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачкою не доведено, що причина неявки її у судове засідання є поважною, а тому відкладення розгляду даної справи, суперечитиме завданню цивільного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини.

Рішенням Літинського районного суду від 27.11.2012 справа № 214/3163/12, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Виконавчим комітетом Літинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Рішенням Літинського районного суду від 11.12.2014 справа №137/2432/1-ц, з ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на Користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 400грн щомісячно, починаючи з 19.11.2014 і до її повноліття (а.с.7).

Розпорядженням Літинської районної державної адміністрації №246 від 16.12.2020 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля її батька ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки №119 виданої виконавчим комітетом Літинської селищної ради 18.06.2021, разом з ОСОБА_1 проживає його донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 , з 16.12.2021 по даний час (а.с.9).

Крім того, факт проживання доньки разом з батьком з 16.12.2020 не заперечувався відповідачкою у наданих нею усних поясненнях в судовому засіданні 27.07.2021 та у відзиві на позов.

Так, способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, однією із обставин, яка підлягає доказуванню в даному випадку є те, з ким із батьків проживає дитина на час розгляду справи судом, зокрема з одержувачем аліментів чи із платником.

Оскільки, відповідно до наведених норм СК України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів, але обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно доч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем повністю підтверджено ті обставини, що донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.12.2020 року проживає з ним в АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_5 не надала суду доказів, які б свідчили про те, що за станом здоров`я чи за інших обставин вона не може заробляти достатньо коштів, щоб сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої доньки, а доводи відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву оцінюються судом критично, оскільни не стосуються предмету спору та грунтуються на припущеннях, а додані нею докази в обгрунтування її доводів є неналежними.

Таким чином, суд вважає, що слід звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів з 16.12.2020 року за рішенням суду №137/2432/14-ц та стягнути аліменти із ОСОБА_2 на його користь, на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина 1 статті 183 СК України).

Таким чином, розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідачки на утримання малолітньої доньки, суд, відповідно до вимог СК України, визначає у заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому враховується стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище відповідачки та позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів починаючи з 16 грудня 2020 року, слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу- із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Отже, судом встановлено, що позивачем не надано доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому в цій частині позову слід відмовити та початок стягнення аліментів рахувати з дня пред`явлення позову, тобто з 08.07.2021.

За таких обставин по справі, на підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн, оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. 150, 179, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.12.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх її видів заробітку але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно з 08.07.2021 і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 20 березня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий РВ ГУМВС України в Вінницькій області 21 грудня 2009 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя : Верещинська Я. С.