Номер провадження: 22-ц/813/7599/21
Номер справи місцевого суду: 518/1383/20
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Князюка О.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року у складі судді Тарасенка М.С.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 18.05.2007 між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, який з урахуванням збільшення становив 13000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення взятих на себе зобов`язань за договором відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 20.09.2020 виникла заборгованість в загальному розмірі 16373,87 грн з яких: 12686,84 грн - заборгованість за кредитом (заборгованість за простроченим тілом кредиту), 3687,03 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.05.2007 у розмірі 12686, 84 грн, в задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд його скасувати в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення процентів за користування кредитом та задовольнити вимоги банку в цій частині.

В апеляційній скарзі апелянт послався на те, що в анкеті, підписаної відповідачем зазначена базова відсоткова ставка 3,0% на місяць та зазначена валюта картки, її номер та вид картки. Отже, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі його істотні умови. Банк виконав умови договору та у виписці по рахунку проінформував відповідача про зміну відсотків по кредиту, так як відповідач не звертався до банку з письмовою вимогою про розірвання кредитного договору, а продовжував знімати кошти та частково погашати заборгованість, останній таким чином прийняв нові тарифи та погодився з їх зміною.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів, а тому в іншій частині рішення не переглядається.

Матеріали справи свідчать, що 28.04.2007 відповідач підписав Заяву, якою погодився на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

В розділі заяви «Банківські послуги» сторони узгодили надання відповідачу картки «Універсальна» з кредитним лімітом у розмірі 1500 грн, базова процентна ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік.

18.05.2008 відповідач отримав платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується підписом відповідача в заяві.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» стверджується, що платіжна картка № НОМЕР_1 неодноразово перевипускалася.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я відповідача вбачається, що кредитний ліміт наданий відповідачу неодноразово змінювався.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач отримував від банку кредитні кошти та користувався ними, розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів по карткам відповідача підтверджують факт несвоєчасного повернення ним коштів банку.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як зазначено вище, відповідач підписав заяву, якою погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальна».

Відповідно до вказаної заяви відповідач погодив розмір базової відсоткової ставки за кредитом, а саме 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік.

Відтак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення процентів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що сторонами не були погоджені умови договору щодо нарахування та сплати процентів.

У зв`язку з наведеним, недоречним є посилання суду першої інстанції на правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення процентів.

Згідно з заявою процентна ставка визначена в розмірі 3% в місяць, що становить 36% річних. Як вбачається з наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, банк обраховуючи проценти за користування кредитом неодноразово змінював її розмір з 36% річних до 42 % за період з 18.05.2007 по 20.09.2020, що не відповідає заяві про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів підлягає зміні з мотивів викладених вище. В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили, що сторонами було узгоджено зміну відсоткової ставки, визначеної заявою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення відсотків змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову, в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 04 лютого 2021 року в частині відмови в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення відсотків змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову.

В решті рішення суду в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: