Справа №359/4023/21
Провадження №2-к/359/2/2021
УХВАЛА

12 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю представника заявника Патерилова В.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» про надання дозволу на примусове виконання судового рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. В травні 2021 року ТОВ «Pro Logistic Services» звернулось до суду з вказаним клопотанням та посилається на те, що ухвалою Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року була затверджена угода про врегулювання спору в порядку медіації, за умовами якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути ТОВ «Pro Logistic Services» борг в розмірі 41236 доларів США в строк до 10 грудня 2020 року. ОСОБА_2 не погасив борг в обумовлений строк. Він проживає по АДРЕСА_1 . Тому ТОВ «Pro Logistic Services» просить суд надати дозвіл на примусове виконання ухвали Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року.

1.2. У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримує клопотан-ня та наполягає на його задоволенні.

1.3. ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання та не порушив питання про відкладення розгляду клопотання. Як вбачається з ч.5 ст.467 ЦПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

1.4. Процесуальні правовідносини регулюються главою 1 «Визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню» розділу IX «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів» ЦПК України, а також Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Законом України №240/94-ВР від 10 листопада 1994 року.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді клопотання.

2.1. Відповідно до ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

2.2. Згідно з п.«а» ст.51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі рішень).

2.3. Відповідно до ч.1 ст.468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, перед-бачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

2.4. Згідно зі ст.55 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року у видачі дозволу на примусове виконання рішень може бути відмовлено у випадках, якщо:

а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили;

б) відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду;

в) у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по даній справі;

г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи;

д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності;

е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

2.5. Відповідно до ч.8 ст.467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

2.6. Згідно з п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судо-чинства є верховенство права.

2.7. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

2.8. Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

2.9. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні у справі «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без не виправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді клопотання.

3.1. Ухвалою Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року (а.с.16-17, 18-19) була затверджена угода про врегулювання спору в порядку медіації, за умовами якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути ТОВ «Pro Logistic Services» борг в розмірі 41236 доларів США. Як вбачається з п.«а» ст.51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, це судове рішення відноситься до рішень іноземних судів, що потребують надання дозволу на примусове виконання на території України.

3.2. Зі змісту довідки судді Медеуського районного суду м. Алмати (а.с.21, 22) вбачається, що ухвала Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року набрала законну силу 11 листопада 2020 року. Згідно з ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» наступного дня, а саме 12 листопада 2020 року, розпочався трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Перебіг цього строку закінчиться лише 12 листопада 2023 року. Зі змісту довідки судді Медеуського районного суду м. Алмати (а.с.26, 27) також вбачається, що ухвала Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року залишилась не виконаною на території Республіки Казахстан.

3.3. Крім того, зі змісту довідки судді Медеуського районного суду м. Алмати (а.с.24, 25) вбачається, що ОСОБА_2 був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Відомості про те, що на розгляді національних судів України перебуває клопотання ТОВ «Pro Logistic Services» або ними вже ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили, про надання дозволу на примусове виконання ухвали Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року, відсутні.

3.4. Станом на день ухвалення судового рішення 1 долару США еквівалентні 26 гривень 80 копійок. Ця обставина свідчить про те, що розмір грошових коштів, які підлягають поверненню ТОВ «Pro Logistic Services», становить 1105124 гривні 80 копійок (41236 х 26,80).

3.5. Відмова ТОВ «Pro Logistic Services» у наданні дозволу на примусове виконання судового рішення призведе до того, що ухвала Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року залишиться не виконаною на шкоду стягувача. Ця обставина свідчить не тільки порушення права ТОВ «Pro Logistic Services» на справедливий суд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також про негативний вплив на авторитет України у системі міжнародної юстиції.

3.6. З огляду на це суд вважає, що ТОВ «Pro Logistic Services» належить надати дозвіл на примусове виконання ухвали Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року про затвердження угоди про врегулювання спору в порядку медіації, за умовами якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути ТОВ«Pro Logistic Services» борг в розмірі 41236 доларів США, що еквівалентний грошовим коштам в розмірі 1105124 гривень 80 копійок.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ч.6 ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» про надання дозволу на примусове виконання судового рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Надати товариству з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» дозвіл на примусове виконання ухвали Медеуського районного суду м. Алмати від 28 жовтня 2020 року про затвердження угоди про врегулювання спору в порядку медіації, за умовами якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Pro Logistic Services» борг в розмірі 41236 доларів США, що еквівалентний грошовим коштам в розмірі 1105124 гривень 80 копійок.

Повний текст ухвали суду складений 17 серпня 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець