РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Музиченко В.О.

за участю секретаря судового засідання - Думчикової В.В.,

представника позивача - адвоката Карелова К.Ю.

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Чишко С.В.

представника відповідача ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» - Спасибо В.В.

справа №641/10389/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, в якому просить визнати недійсним правочин, вчинений за актом від 22 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 21092110 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. щодо приймання передачі у статутний капітал ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» нерухомого майна:

-нежитлове приміщення 1-го поверху №№ 28,28а,29,33,34,35,37,38,39, заг. пл. 91,3 кв.м. в літ « А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-15,площею 105,4 кв.м., № 147-15б площею 31,2 кв.м., загальною площею 136,60 кв.м., в літ. «3А-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-15г в літ. «3А-1», загальною площею 221,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати незаконними та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254531, рішення про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254502, рішення про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254486.

Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що передані до статутного капіталу ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» нежитлові приміщення знаходились у її спільній власності із ОСОБА_1 як спільне майно подружжя. При цьому позивач не надавала згоди на внесення цього майна до статутного капіталу, хоча повинна була надавати таку згоду в письмові нотаріальній формі. Крім того, позивач посилається на те, що вартість майна, за якою його було внесено до статутного капіталу капіталу ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» є нижчою аніж ринкова, що підтверджується висновками про вартість об?єкта оцінки, складеними суб?єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 . Свої позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Посилається на те, що вінпогодив з позивачкою факт внесення майна до статутного капіталу ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС». Також ОСОБА_1 зазначає, що внесення до статутного капіталу майна було зроблено в інтересах збереження бізнесу, а отже і збереження єдиного джерела утримання спільних з позивачкою дітей. У випадку задоволення позову буде нанесена шкода підприємницькій діяльності, за рахунок якої фінансується виховання дітей. Просив в задоволенні позову відмовити.

06.07.2021 року відповідачем, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., подано відзив на позовну заяву, однак суд відмовив у його прийнятті, оскільки відповідачем пропущений встановлений строк для подання відзиву.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» в судовому засіданні проти позову заперечував, вважав його необґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до наступного.

Між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_2 28.03.2009р. було укладено шлюб, який було зареєстровано Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у м. Харків, про що зроблений відповідний актовий запис № 84 у Державному реєстрі актів цивільного стану. Від шлюбу були народжені двоє дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені обставини визнаються сторонами, не є спірними та підтверджуються свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до позовної заяви.

20 липня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_6 було складене Рішення № 1 Установчих зборів Засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» Відповідно до цього рішення особи, які його підписали, домовились про наступне:

- створити ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС»;

- сформувати статутний капітал ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» за рахунок внесків засновників;

- ОСОБА_1 внести до статутного капіталу нерухоме майно:

А) нежитлове приміщення 1-го поверху №№ 28,28а,29,33,34,35,37,38,39, заг. пл. 91,3 кв.м. в літ « А-4-5-7-8» за адресою: АДРЕСА_1 ;

Б) нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-15,площею 105,4 кв.м., № 147-15б площею 31,2 кв.м., загальною площею 136,60 кв.м., в літ. «3А-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

В) нежитлове приміщення 1-го поверху № 147-15г в літ. «3А-1», загальною площею 221,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

- визначити вартість внеску ОСОБА_1 в сумі 762 000,00 грн.

- засновнику ОСОБА_6 внести до статутного капіталу грошові кошти в розмірі 508 000,00 грн.

На виконання зазначеного Рішення було створено ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС», дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної Дата запису 20.07.2020, номер запису 0085389.

Після проведення державної реєстрації ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» між ним та ОСОБА_1 був складений акт від 22 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 21092110 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Галиною Іванівною щодо приймання-передачі у статутний капітал ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» нерухомого майна.

Перелічені вище фактичні обставини визнаються сторонами, не є спірними та підтверджуються Рішенням № 1 від 20.07.2020р., нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. та зареєстрованим у реєстрі за № 2068, 2069, даними Єдиного державного реєстру, актом від 22.07.2020 року.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2020р. по справі № 953/7920/20 шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був розірваний. Рішення суду набрало законної чинності.

Станом на момент розгляду справи майно між подружжям не поділено. В Комінтернівському районному суді м. Харкова розглядається спір про поділ майна, справа № 641/6240/20.

Встановивши перелічені вище фактичні обставини справи, суд при винесенні рішення вважає необхідним врахувати наступне.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним правочину, вчиненого за актом від 22 липня 2020 року, зареєстрованим в реєстрі за № 21092110 та посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. щодо приймання-передачі у статутний капітал ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» нерухомого майна.

Верховний суд України в Узагальненні від 24.11.2008 р. «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» наголосив на тому, що відповідно, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва (про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер тощо); рішення, записи про реєстрацію (реєстрація домоволодіння, актів громадянського стану); протоколи загальних зборів господарських товариств, рішення загальних зборів громадських об`єднань, розпорядження про реєстрацію за місцем проживання фізичної особи та багато інших документів (акт приймання-передачі, товарний чек)».

Відповідні висновки містяться і у судових рішеннях Верховного суду. Зокрема, у справі № 910/12827/17 в постанові від 11 квітня 2018 року зазначив, що акт приймання-передачі прав вимоги є лише одним із доказів, що підтверджує належне виконання особою свого зобов`язання з передачі на користь відповідача прав вимоги, а тому вказаний акт приймання-передачі не має ознак правочину.

В Постанові Верховного суду від 22.05.2018р. у справі № 910/12258/17 також вказано, що суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що спірні акти приймання-передачі не мають ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є лише первинними документами, тому не підлягають визнанню недійсними. З цими висновками Верховний суд погодився.

В Постанові Верховного Суду від 11.06.2018р. у справі № 916/613/17 зазначено, що задоволення позову про визнання недійсним акта, підписаного на виконання умов договору, не може відновити права або законні інтереси позивача. Вказаний акт прийому-передачі майна не є правочином.

Суд вважає можливим застосувати перелічені вище висновки в даній справі, враховуючи наступне.

Відповідно до норм ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно норм ч.ч.1, 2ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до норм ч.1 ст.10 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року № 2275-VIII, створення товариства відбувається за рішенням його засновників. А згідно норм ч.ч.1-3 ст. 13 цього ж Закону, вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом. Товариство не може надавати позику для оплати вкладу учасника або поруку за позиками, кредитами, наданими третьою особою для оплати його вкладу. Вклад у негрошовій формі повинен мати грошову оцінку, що затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. При створенні товариства така оцінка визначається рішенням засновників про створення товариства.

Таким чином, відповідно до норм законодавства України, вже на момент підписання рішення про створення товариства з обмеженою відповідальністю особи, які його підписують, приймають на себе певні юридичні обов?язки, невиконання яких має конкретні, прямо передбачені чинним законодавством, юридичні наслідки.

Зокрема, згідно норм ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року№ 2275-VIII якщо учасник прострочив внесення вкладу чи його частини, виконавчий орган товариства має надіслати йому письмове попередження про прострочення. Попередження має містити інформацію про невнесений своєчасно вклад чи його частину та додатковий строк, наданий для погашення заборгованості. Додатковий строк, наданий для погашення заборгованості, встановлюється виконавчим органом товариства чи статутом товариства, але не може перевищувати 30 днів. Якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень:

1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу;

2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства;

3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками;

4) про ліквідацію товариства.

3. Голоси, що припадають на частку учасника, який має заборгованість перед товариством, не враховуються при визначенні результатів голосування для прийняття рішення відповідно до частини другої цієї статті.

Крім того, зазначені норми слід застосовувати з урахуванням норм ч.2 ст.10 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року№ 2275-VIII , згідно яких якщо товариство створюється кількома особами, такі особи у разі необхідності визначення взаємовідносин між ними щодо створення товариства можуть укласти договір про створення товариства в письмовій формі. Договір про створення товариства може встановлювати порядок заснування товариства, умови здійснення спільної діяльності щодо створення товариства, розмір статутного капіталу, частку у статутному капіталі кожного з учасників, строки та порядок внесення вкладів та інші умови. Договір про створення товариства діє до дня державної реєстрації товариства, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Таким чином, законодавство України відокремлює рішення про створення господарського товариства від договору про створення такого товариства. Договір про створення товариства може, але не повинен укладатися. Рішення про створення товариства приймається завжди.

Виходячи з викладеного, рішення про створення господарського товариства не є договором (правочином). Тим більше не є правочином спірний акт приймання-передачі, укладений відповідачами 22.07.2021р., тобто після прийняття рішення по створення ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» і після державної реєстрації зазначеного господарського товариства. Зазначене виключає можливість задоволення позовних вимог в частині визнання спірного акту недійсним.

Також суд звертає увагу на те, що позивач не довела факт порушення її права внаслідок укладення спірного акту. До матеріалів судової справи додані висновки про вартість об?єкта оцінки, складеними суб?єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , але, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що зазначені висновки надані не на підтвердження факту внесення відповідачем ОСОБА_1 майна до статутного капіталу за заниженою вартістю. Ці докази надані виключно з метою обґрунтування розміру позову.

Суд вважає, що надані позивачем висновки в будь-якому випадку не можуть слугувати належними і достатніми доказами порушення прав позивача, виходячи з наступного.

По-перше, як зазначено в самих висновках, вони є невід?ємною частиною звітів про оцінку і не можуть розглядатися окремо від них. Втім, самих звітів позивач до судової справи не надав. Отже, застосування наданих позивачем висновків, які не є цілісним документом, в якості доказу у справі виключено.

По-друге, згідно ч.ч.1, 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-14 від 12 липня 2001 року , оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Випадки обов?язкового проведення оцінки перелічені в ч. 2 ст. 7 вказаного Закону і не відносяться до обставин справи. Натомість, згідно норм ч.3 ст. 13 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року № 2275-VIII, Вклад у негрошовій формі повинен мати грошову оцінку, що затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. При створенні товариства така оцінка визначається рішенням засновників про створення товариства.

Отже, тільки засновники господарського товариства своїм рішенням мають право визначати вартість вкладу, що вноситься в майновій формі і не зобов?язані за загальним правилом підтверджувати цю вартість оцінкою.

По-третє, згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-14 від 12.07.2001р. замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4-6 ст. 9 зазначеного Закону методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна повинні містити визначення понять, у тому числі поняття ринкової вартості, принципів оцінки, методичних підходів та особливостей проведення оцінки відповідного майна залежно від мети оцінки, вимоги до змісту звіту про оцінку майна та порядок його рецензування. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

В Україні прийнятий і діє Національний стандарт N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003р. Відповідно до п.50 цього стандарту проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки».

Згідно п.51 Стандарту незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності:

укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів .

Також, відповідно до п.56 Стандарту, Звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі. Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Підсумовуючи зміст перелічених вище норм можна прийти до однозначного висновку про те, що особистий огляд оцінювачем об?єкта оцінки є обов?язковим елементом процедури оцінки. Порушення правила про особистий огляд об?єкта оцінки є порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Саме до таких висновків прийшов, зокрема, Вищий господарський суд України при розгляді справи № 907/797/13 (Постанова від 15 лютого 2017 року): як правомірно зазначено судами першої та апеляційної інстанцій фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки (готельно-ресторанний комплекс), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник. Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб`єктом оціночної діяльності об`єкта оцінки матеріали звіту не містять, зокрема фотографії об`єкта оцінки. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що суб`єктом оціночної діяльності проводився особистий огляд об`єкта оцінки не надано і під час розгляду судами попередніх інстанцій. Таким чином, суди попередніх інстанцій, встановивши, що суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єкта оцінки (що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна), дійшли правомірного висновку щодо наявні підстав для визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС України по проведенню оцінки майна та щодо визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку.

Надані до матеріалів справи не дозволяють стверджувати, що суб?єкт оціночної діяльності ОСОБА_3 перед проведенням оцінки особисто оглядав об?єкти оцінки і був допущений до цього уповноваженими представниками ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС». Представник відповідача ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» пояснив, що такого дозволу відповідач не надавав. Таким чином, при проведенні оцінки були порушені національні стандарти її проведення.

Крім того, як зазначено в наданих позивачем висновках про вартість об?єкта оцінки, датою оцінки зазначено 28.05.2020р., а рішення № 1 про створення ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» датовано 20.07.2020р.

Викладене не дозволяє використовувати висновки про оцінку, надані позивачем, як письмові докази на підтвердження тих обставин, на які вона посилається при поданні позову .

Інших доказів порушення прав позивача внаслідок складання спірного акту, позивачем не надано. На питання представника відповідача ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» про те, чим саме порушене право позивача її представник не відповів. Суд при розгляді цього питання враховує, що представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що в ході розгляду справи про поділ майна подружжя ОСОБА_1 визнає за позивачкою право на 1/2 частки у статутному капіталі ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» (якщо судом не буде визначений інший спосіб поділу майна).

Також суд враховує, що Верховний суд в Постанові Великої палати Верховного суду від 05.06.18р. по справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) наголосив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Близькі за змістом висновки містяться в Постанові Великої палати Верховного суду від 30.01.2019р. по справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18); від 11.09. 2019р. по справі №487/10132/14-ц (провадження №14-364цс19); від 19.02. 2020р. по справі №210/4458/15-ц (провадження №14-354цс19); від 04.04. 2020р. по справі №610/1030/18 (провадження №14-436цс19); від 16.06. 2020р. по справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19); від 15.09. 2020р. по справі №469/1044/17 (провадження №14-317цс19) та інших.

Позивач в позові не просить визначити правові наслідки визнання недійсним акту, зокрема, повернути спірне майно у спільну власність подружжя. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права є неефективним.

Крім того, розглядаючи позов в цій частині суд враховує висновки, наведені в п.п.8.64, 8.65 Постанови Великої Палати Верховного суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18 (Провадження № 12-71гс20). А саме, Верховний суд звернув увагу на те, що з аналізу зазначених норм закону в їх взаємозв`язку можна зробити висновок, що презумпція розпорядження спільним майном одним з подружжя за згодою другого з подружжя встановлена саме на користь добросовісного набувача прав на таке майно. Тому укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд встановить, що третя особа (контрагент за таким договором) діяла недобросовісно, зокрема знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Позивач не довела, що ОСОБА_6 при створенні ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» діяв недобросовісно. Належних та допустимих доказів до матеріалів справи не надано. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що він вважає цю обставину такою, що виходить за межі предмету доказування у справі. Але, ці ствердження суперечать судовій практиці і висновкам Великої Палати Верховного суду, що є обов?язковими до застосування.

При розгляді позову в частині вимог про визнання незаконними та скасування рішень приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254531, рішення про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254502, рішення про державну реєстрацію від 22.07.2020 року, індексний номер 53254486 суд враховує наступне.

Перелічені вище позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача приватний нотаріус прийняв спірні рішення без отримання письмової нотаріальної згоди позивача на укладення акту приймання-передачі майна у статутний капітал.

Зазначене обґрунтування суперечить нормам чинного законодавства України.

Нормою ч.1 ст.9 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Отже, наведена норма передбачає спосіб врегулювання правової колізії між нормами Цивільного кодексу та Сімейного кодексу у випадках, коли нормами зазначених нормативних актів одні й тіж правовідносини врегульовані різним способом. При наявності такої правової колізії мають застосовуватись норми Сімейного кодексу України.

Зокрема, нормою ч.3 ст.65 Сімейного кодексу України встановлено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Таким чином, суд вважає, що на відміну від норм Цивільного кодексу України, який передбачає обов?язок отримувати згоду від учасника спільної власності на вчинення будь-якого правочину, спеціальні норми Сімейного кодексу України передбачають обов?язок на отримання згоди тільки для укладення договорів.

Як було встановлено при розгляді справи, ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» було створено на підставі рішення його засновників. Договір про створення товариства не укладався. Рішення про створення товариства не є договором.

Таким чином, норма ч.3 ст. 65 Сімейного кодексу України, на яку посилається позивач, не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. В усіх інших випадках згода іншого подружжя на вчинення дій в інтересах сім?ї презюмується.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки згода іншого подружжя на вчинення дій в інтересах сім?ї в справі, що розглядається, презюмується, ОСОБА_1 не повинен доводити факт повідомлення позивача і наявність її згоди на вчинення дій в інтересах сім?ї. Натомість, ствердження позивача про відсутність такої обізнаності і відсутність такої згоди з її сторони підлягають доведенню в загальному порядку.

Позивач не надала доказів того, що вона не надавала відповідачу ОСОБА_1 згоди на розпорядження спільним майном. Посилання позивача на те, що станом на момент створення ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» її сім?я з ОСОБА_1 вже розпалась, - не підкріплено доказами. В судовому засіданні на питання про те, чим підтверджується факт розпаду сім?ї на момент створення зазначеного товариства представник позивача не надав відповіді. Судове рішення про розірвання шлюбу від позивачем на відповідачем ОСОБА_1 набуло чинності після створення ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС» та внесення майна до його статутного капіталу.

Суд при цьому враховує, що в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 на питання представника позивача підтвердила, що ОСОБА_1 повідомляв про свої наміри створити спільне товариство з інвестором і внести до статутного капіталу цього товариства нерухоме майно, повідомляв про причиним цього і погоджену вартість майна. Натомість, на питання представника ТОВ «АРТ КЕПИТАЛ СИСТЕМС» чим позивач підтверджує свою необізнаність і свою незгоду із зазначеними вище діями, представник позивача відповіді не надав.

Отже, позовні вимоги і в даній частині не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни про скасування рішення про державну реєстрацію речового права та про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ТОВ «АРТ КЕПІТАЛ СІСТЕМС», , м. Харків вул. Киргизька, 19.

Відповідач: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна м. Харків вул. Бакуліна, 4-а.

Повний текст судового рішення виготовлений 28.08.2021 року.

Суддя: В. О. Музиченко