Справа № 456/2663/21
Провадження № 2/456/981/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Підстава позову /позиція позивачки/: 03 грудня 2020 року ОСОБА_2 позичив у позивачки гроші в сумі 11660, 00 доларів США та зобов`язався повернути борг до 02 березня 2021 року, про що власноручно написав розписку. Починаючи з 03 березня 2021 року позивачка в усній формі вимагала повернути борг, але відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання. Відповідач прострочив грошове зобов`язання, тому згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачка просить стягнути з нього, крім боргу, також 3% річних, нарахованих за весь час прострочення на всю суму боргу. Позивачка звернула увагу, що відповідач частково борг повернув. Уточнивши позовні вимоги, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг в сумі 10 060 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 88 доларів США 17 центів, а всього 10 148 доларів США 17 центів та судовий збір в розмірі 3213 грн. 12 коп.

В підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просить позов задоволити та стягнути з відповідача 10 060 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 88 доларів США 17 центів, а всього 10 148 доларів США 17 центів. Також, просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3213 грн. 12 коп. Зазначила, що відповідач робив у неї ремонт та просив позичити йому кошти, однак він не зміг повернути всі кошти вчасно.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кравець А.О. в підготовчому судовому засіданні просить позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Позиція відповідача: В підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнав та зазначив, що позичив у ОСОБА_1 кошти, однак не мав змоги повернути їх вчасно. Звернув увагу, що борг у сумі 1600,00 доларів США повернув позивачці, про що останньою написано відповідну розписку.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

03 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики на суму 11660 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят) дол. США, шляхом написання розписки та відповідач ОСОБА_2 зобов`язувався повернути кошти до 02 березня 2021 року, договір укладено в присутності свідка: ОСОБА_3 /а.с.25/.

24 червня 2021 року ОСОБА_2 в рахунок боргових зобов`язань повернув ОСОБА_1 1000 /одну тисячу/ 00 дол. США, про що позивачка написала розписку / а.с.26/.

31 липня 2021 року ОСОБА_2 в рахунок боргових зобов`язань повернув ОСОБА_1 600 /шістсот/ 00 дол. США, про що позивачка написала розписку / а.с.27/.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Наявність розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки.

Виходячи з наявних у справі доказів, суд вважає, що розписка від 03 грудня 2020 року, як борговий документ свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору і засвідчує отримання боржником від кредитора певних грошових сум. Наявність у позивачки оригіналу вказаного боргового документу є належним доказом факту отримання гр. ОСОБА_2 від гр. ОСОБА_1 грошових коштів, так і невиконання відповідачем боргового зобов`язання.

З детального аналізу змісту боргової розписки від 03 грудня 2020 року вбачається, що при її складанні, сторонами було дотримано всіх істотних умов, а саме: зазначено дату її складання, прізвища, ім`я і по батькові сторін, суму позики, порядок і дату повернення боргу, підписи сторін та свідка.

Суд звертає увагу, що відповідач згідно розписок від 24 червня 2021 року та 31 липня 2021 року в рахунок боргових зобов`язань повернув позивачці 1600, 00 дол. США.

Окрім цього, 11.08.2021 на адресу суду від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Кравець А.О. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки борг у сумі 10060, 00 доларів США.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 , зобов`язаний повернути позивачці ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 10060,00 доларів США, що в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ на день подання позову, становить 275040, 40 грн. /курс 27,34/.

В постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд зобов`язаний розглядати справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивачки про стягнення боргу підставними і такими, що підлягають до задоволення. Відтак вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки борг у сумі 10060,00 доларів США, що в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ на день подання позову, становить 275040, 40 грн. /курс 27,34/. за розпискою від 03.12.2021.

Судом встановлено, що 3 % річних за неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 , зобов`язання щодо повернення боргу (розписка від 03.12.2020) за час прострочення складає 88 доларів США 17 центів, що в перерахунку на національну валюту відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют становить 2410,56 грн. /курс 27,34/.

Відтак наведений позивачкою розрахунок трьох процентів річних, загальний розмір яких становить 2410,56 грн., сумнівів у своїй правильності не викликає.

На підставі вищенаведеного, врахувавши те, що в підготовчому судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання відповідачем позики від позивачки в сумі 11660 доларів США, які відповідач частково сплатив у сумі 1600, 00 доларів США, однак пропустив строк виконання зобов`язання, оскільки в позикодавця ОСОБА_1 наявний борговий документ - розписка про отримання позичальником ОСОБА_2 грошових коштів, що свідчить про існування невиконаних зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 слід задоволити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10 060 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 88 доларів США 17 центів, а всього 10 148 доларів США 17 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу Національного банку України на момент звернення до суду з позовом становить 277 450 грн. 96 коп.

Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 3213 грн. 12 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 200 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 борг в сумі 10 060 /десять тисяч шістдесят/ доларів США, три відсотки річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 88 /вісімдесят вісім/ доларів США 17 центів, а всього 10 148 /десять тисяч сто сорок вісім/ доларів США 17 центів, що в гривневому еквіваленті згідно курсу Національного банку України на момент звернення до суду з позовом становить 277 450 /двіста сімдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят/ грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 3213 /три тисячі двіста тринадцять/ грн. 12 коп.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:

Оригінал рішення

Повний текст судового рішення

виготовлено 20.08.2021