Провадження № 2/161/3002/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Демчук Т.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2018 року вирішено стягувати з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні. При цьому, відповідач ухиляється від обов`язку повноцінно утримувати сина, необхідної допомоги не надає, а сплата невеликого розміру аліментів є нерегулярною і такою, що не може забезпечувати потреби і розвиток дитини, яка розпочала навчання у школі

Разом з тим, відповідач є здоровим та працездатним і він має можливість надавати більшу допомогу на утримання сина.

А тому, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів. При цьому, відповідач створив іншу сім`ю і його дружина є вагітною.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2018 року проводиться стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-7).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 192 ч. 1 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком до 6 років: із 1 січня 2021 року - 1921 грн; із 1 липня 2021 року - 2013 грн; із 1 грудня 2021 року - 2100 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Отже, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з моменту ухвалення вищезазначеного рішення у позивача суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при визначенні такого розміру аліментів, зокрема, дитина почала відвідувати школу і витрати значно зросли.

А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом і значно збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: до 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд зважає на наявність у відповідача іншої сім`ї та вагітної дружини.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України ст. ст. 182, 183, 185, 192 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2018 року та стягувати з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 вересня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк