АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

26 серпня 2021 року

м. Чернівці

справа № 727/5209/20

провадження 822/871/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянда М. І.,

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.,

секретаря Конецької Д.Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Соловйова Євгенія Анатоліївна,

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 липня 2021 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Соловйова Є. А., ОСОБА_3 про визнання договору нікчемним.

29 вересня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, а 03 листопада 2020 року - судової товарознавчої експертизи.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 липня 2021 року зазначені клопотання задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу та судову товарознавчу експертизу.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційний скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої та судової товарознавчої експертизи.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової товарознавчої експертизи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що для правильного вирішення спору у даній справі необхідно дослідити обставини вчинення підпису у звіті про незалежну оцінку майна від 05 березня 2018 року, виготовленого ТОВ «Мегаполіс і партнери», оцінювачем ОСОБА_6 . При постановленні ухвали судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а саме «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , належить відповідачці ОСОБА_2 , на підставі договору довічного утримання від 12 березня 2018 року.

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою про визнання договору довічного утримання нікчемним.

Представником позивача подано клопотання про призначення судової почеркознавчої та судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/5209/20 від 15 липня 2021 року клопотання представника позивача задоволено та призначено по справі судову почеркознавчу та судову товарознавчу експертизи.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Задовольняючи клопотання представника позивача про проведення судової почеркознавчої та судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 4 п. п. 4 роз`яснення Департаменту нотаріату, фінансового моніторингу юридичних послуг та реєстрації адвокатських об`єднань від 01 квітня 2011 року «Особливості посвідчення договору довічного утримання (догляду)», вартісна оцінка майна, що відчужується за договором, є істотною умовою договору довічного утримання (догляду).

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що питання, які зазначені в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи потребують спеціальних знань, а відповідно наявна необхідність у проведенні судової почеркознавчої та судової товарознавчої експертизи.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 3 ст. 103 ЦПК України визначено, що при призначенні експертизи судом, експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно з ч. 4, 5, 6 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

У пункті 2 Пленуму Вищого господарського суду України № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23 березня 2012 року зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, судова експертиза призначається судом для дослідження та встановлення обставин, що входять до предмету доказування у справі, у випадку, якщо такі обставини не підтверджені та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, окрім експертизи.

Позивач на підтвердження своїх доводів щодо необхідності призначення проведення товарознавчої та почеркознавчої експертиз посилається на те, що вартість майна є істотною умовою договору майна.

Однак, вказані доводи позивача суд апеляційної інстанції оцінює критично та вважає, що вартість майна, яке є предметом договору довічного утримання, не є його істотною умовою з огляду на наступне.

Предметом позову є визнання нікчемним договору довічного утримання від 12 березня 2018 року, серія та номер 1080, номер запису про право власності 25199201.

Відповідно до положень ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечити відчужувача.

Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом (ст.751 ЦК України).

Таким чином, відповідно до ст. ст. 744, 749, 751 ЦК України, істотними умовами договору довічного утримання є: вид майна, що передається відчужувачем у власність набувачу, його технічна характеристика, адреса розташування та вид догляду, матеріальне забезпечення відчужувача. А відповідно ціна майна, яке є предметом договору довічного утримання, не є його істотною умовою і важливого значення для вирішення справи не має.

Крім того, у тексті договору довічного утримання згідно із підпунктом 7.6 пункту 7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України в ід 22.02.2012 року №296/5 (надалі за текстом Порядок) обов`язково зазначається, що набувач майна зобов`язаний надавати відчужувачеві довічне матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування) з їх конкретизуванням, або без такого, та визначається саме грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача, яка встановлюється за згодою сторін, а не оцінка квартири, на яку посилається позивач у своєму позові.

Порядком не передбачено обов`язкове надання нотаріусу для посвідчення даного правочину звіту про оцінку майна.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами позивача про те, що оцінка квартири є істотною умовою договору довічного утримання, а тому не підписання її оцінювачем ОСОБА_6 слід вважати такою обставиною, яка свідчить про порушення публічного порядку, з огляду на наступне.

Публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину

При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

Отже, положеннями статті 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 13 квітня 2016 року у справі № 6-1528цс15 правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Враховуючи викладені вище норми права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що факт не підписання експертом ОСОБА_6 висновку не є порушенням публічного порядку з огляду на те, що оцінка квартири не є істотною умовою договору довічного утримання, а відповідно жодних підстав призначення та проведення судової почеркознавчої та судової товарознавчої експертиз немає.

Суд першої інстанції, погодившись з доводами представника позивача призначив по справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої було поставлено питання: «Чи виконано підпис від імені оцінювача ОСОБА_6 у звіті про незалежну оцінку майна від 05 березня 2018 року, який виконано ТОВ «Мегаполіс і партнери», який зроблений у висновку про вартість майна, особисто ОСОБА_6 , чи іншою особою?»

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У матеріалах справи міститься відповідь на адвокатський запит представника позивача, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 в трудових відносинах із ТОВ «Мегаполіс та партнери» не знаходилася, підпис який міститься в фотокопіях документів їй не належить, з приводу оцінки квартири, яка є предметом договору довічного утримання до неї ніколи не зверталися, звіт про незалежну оцінку майна вона не підписувала та не виконувала.

Із відповіді на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_6 не підписувала звіт про оцінку майна, а відповідно додаткового підтвердження вказаних обставин шляхом проведення почеркознавчої експертизи не потребується. Отже, суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі.

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що було порушено процедуру призначення експертизи, зважаючи на наступне.

Почеркознавча експертиза - комплекс заходів, що спрямовані на встановлення приналежності почерку рукопису й підпису конкретній людині. Зазвичай застосовується для визначення справжності підпису або виявлення фальсифікації документа.

Основні завдання, перелік питань вирішуваних експертизою, а також порядок проведення почеркознавчої експертизи визначено Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 .

Відповідно до п. 3.1. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 ( далі Інструкція ) експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції.

До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).(п. 3.2. Інструкції)

Пунктом 3.3. Інструкції передбачено, що у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об`єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню, та відібрання зразків оформлюються протоколом згідно з вимогами процесуального законодавства. У них, крім загальних реквізитів такого роду документів, зазначається, які саме зразки були вилучені або відібрані, їх кількість, умови відбору або вилучення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення поставлених питань. Протокол підписується всіма особами, які брали участь у вилученні об`єктів, відібранні зразків.

Відповідно до п. 3.5. Інструкції експертиза не може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта у випадку проведення почеркознавчих досліджень.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції зазначено, що в матеріалах справи відсутній оригінал звіту про незалежну оцінку майна. Незважаючи на відсутність у матеріалах справи вільних та експериментальних зразків підписів ОСОБА_6 , клопотання про витребування доказів не було заявлено стороною.

Колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, судом першої інстанції було порушено процедуру її призначення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка перешкоджає провадженню у справі, з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368,374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 липня 2021 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 31 серпня 2021 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: І.Б. Перепелюк

О.О. Одинак