ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1619/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2303/21 Категорія: на ухвалу Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя доповідач)

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А.

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Гудзенко В.Л. в Уманському міськрайонному суді Черкаської області 12.07.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -,

в с т а н о в и в :

27.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2021 року позовну заяву позивача залишено без руху та надано позивачу та його представнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

В ухвалі про залишення без руху зазначено, що позивачем вказано ціну позову 110084,00 грн., виходячи лише з оцінки частини майна, а саме : житлового будинку. При цьому, не вказано вартості земельної ділянки, яка підлягає розподілу, та не надано документального підтвердження проведення її оцінки, що призвело до невірного визначення ціни позову та розміру сплати судового збору.

09.07. 2021 року на адресу суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви від представника позивача адвоката Іванова А.А., в якій він вказує, що будинковолодіння це майно у вигляді будинку разом з обслуговуючими спорудами ( гараж, сарай, погріб) і прибудинковою територією. У заяві вказується, що ціна позову становить 110084 грн., що включає в себе вартість частини житлового будинку і вартість частини земельної ділянки, тобто частини будинковолодіння, відповідно до висновку експерта, посилається адвокат Іванов А.А.

З приводу самостійних позовних вимог та сплати судового збору адвокат Іванов А.А. вказує, що в позовній заяв заявлено лише одну позовну вимогу, тому будинок та земельна ділянка є одним цілим, отже, вірно сплачено судовий збір у розмірі 1100, 84 грн. із половини вартості майна в розмірі 110084 гривні, оскільки згідно оцінки експертизи вартість складає 220168 гривень.

У заяві вказано, що строк на усунення недоліків дотриманий позивачем, тому просить прийняти заяву про усунення недоліків та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - повернуто позивачу.

Роз?яснено позивачу та її представнику, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд першої інстанції, повертаючи заяву позивачу, вказав, що ухвала суду від 01.07. 2021 року про залишення без руху позову ОСОБА_1 не виконана належним чином, так як позивач не усунув недоліки у вказаний судом строк, тому відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд повернув позовну заяву позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника адвоката Іванова А. А. оскаржила ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу 26.07. 2021 року через суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області не вірно розтлумачила висновок експерта № 07/04-21/Буд від 06.04.2021 року та проігнорувала чітке роз`яснення представника позивача адвоката Іванова А.А. щодо усунення недоліків позовної заяви.

В апеляційній скарзі звертається увага на те, що термін будинковолодіння означає майно у вигляді будинку разом з обслуговуючими спорудами (гараж, сарай, погріб, тощо) і прибудинковою територією (земельною ділянкою). Тому скаржник вважає, що відповідно будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , входить як житловий будинок АДРЕСА_1 , так і земельна ділянка по АДРЕСА_1 , який коштує за Висновком експерта 220 168 грн., а 1/ 2 частина вартості даного будинковолодіння становить : 110 084 грн., а тому земельна ділянка і житловий будинок вказані, як одне ціле під терміном будинковолодіння.

Отже, скаржник ОСОБА_1 на підставі вище зазначеного, вказує, що ціна позову майнового характеру ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, складає 110 084 грн., що чітко зазначалося, як в позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А. просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя від 12.07.2021 року та направити справу для продовження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу позивача від відповідача ОСОБА_2 не надходив

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви позивачеві, яка зазначена в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, оскарження процесуальної ухвали суду, які не вимагають проведення судового засідання з участю сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання щодо законності ухвали про повернення позову позивачу, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін, що передбачено вимогами цивільно - процесуального законодавства.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, оскільки судом не було допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Згідно статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 01.07.2021 року про залишення позову без руху, прийшов до висновку, що позивачем не вказано вартості земельної ділянки, яка підлягає розподілу, та не надано документального підтвердження проведення її оцінки, що призвело до невірного визначення ціни позову та розміру сплати судового збору.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позивачеві позовної заяви, виходив із того, що позивач, ОСОБА_1 , не усунула недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі суду від 01.07. 2021 року, у встановлений судом п`ятиденний строк, а тому суд прийшов до висновку про повернення позовної заяви з доданими до неї матеріалами позивачу на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що ухвала про залишення позову без руху від 01.07. 2021 року позивачем ОСОБА_1 належним чином не виконана, а тому суд прийшов до висновку, що слід повернути позовну заяву позивачу ОСОБА_1 , оскільки будинок та господарські споруди оцінено позивачем ОСОБА_1 та вказана вартість оцінки майна будинку та господарських споруд, але земельна ділянка, на якій розташований будинок та господарські споруди, не входить у вартість оцінки будинковолодіння, що вбачається навіть із самого висновку експертизи, на який посилаються представник позивача та сама позивач ОСОБА_1 , які помилково вказують, що будинковолодіння та земельна ділянка є одним цілим, що не ґрунтується на вимогам норм матеріального права та чинного законодавства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки висновок суду повністю відповідає обставинам справи та вимогам закону, судом не допущено порушення вимог процесуального права, а позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення без руху позову щодо підтвердження оцінки вартості земельної ділянки для визначення та сплати судового збору згідно заявлених позивачем вимог, тому відсутні підстави для скасування законної ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 27.05.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу та її представнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Як вбачається із матеріалів справи 09.07. 2021 року на адресу районного суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви від представника позивача адвоката Іванова А.А., в якій адвокат вказує, що будинковолодіння це майно у вигляді будинку разом з обслуговуючими спорудами ( гараж, сарай, погріб) і прибудинковою територією.

У поданій заяві адвокат посилається, що визначена позивачем ціна позову становить 110084 грн., що включає в себе вартість частини житлового будинку і вартість частини земельної ділянки, тобто частини будинковолодіння, відповідно до висновку експерта.

З приводу самостійних позовних вимог та сплати судового збору адвокат Іванов А.А. вказує, що в позовній заяв заявлено лише одну позовну вимогу, тому будинок та земельна ділянка є одним цілим, отже, вірно сплачено судовий збір у розмірі 1100, 84 грн. із половини вартості майна в розмірі 110084 гривні, оскільки згідно оцінки експертизи вартість складає 220168 гривень.

У заяві також вказується, що строк на усунення недоліків дотриманий позивачем, тому адвокат Іванов А.А. просить прийняти заяву про усунення недоліків та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Суд першої інстанції не погодився із доводами та твердженнями представника позивача ОСОБА_3 щодо усунення недоліків позовної заяви, викладених ним у заяві від 09.07 2021 року, тому прийшов до висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - повернуто позивачу та роз`яснено право повторного звернення в суд з позовом, в разі , коли перестануть існувати обставини, що стали перешкодою для прийняття заяви судом.

Апеляційний суд звертає увагу, що підставою для залишення позову без руху судом першої інстанції вказано, що позивачем зазначено ціну позову в розмірі 110084,00 грн. виходячи лише з оцінки частини майна, а саме житлового будинку. При цьому, не вказано вартості земельної ділянки, яка також підлягає поділу, та підлягає окремій оцінці. Позивачем не надано документального підтвердження проведення оцінки вартості земельної ділянки, що призвело до невірного визначення ціни позову та розміру сплаченого судового збору, на що правильно звернув увагу суд першої інстанції .

Згідно пунктів 29 частини третьої статті 175 ЦПК України встановлено вимоги до змісту позовної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно до положень частини 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, то заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Пунктом 9 частини 1 статті 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно ст. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються поділу майна подружжя, у зв`язку з чим необхідно визначити вартість спірного майна подружжя для правомірного його поділу в подальшому.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданого до позову висновку експерта № 07/04-21/БУД від 06.04.2021 року, експерт на сторінці 20 вказує, що вартість будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить (без ПДВ) 220168,00 грн., а відповідно 1/ 2 частина вартості будинковолодіння становить 110084,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що як позивач, так її представник помилково вважають, що будинковолодіння та земельна ділянка це одне ціле, тому не має потреби для оцінки земельної ділянки окремо, а достатньо оцінки лише одного будинковолодіння, на що вони посилались як у заяві про усунення недоліків, так і в доводах апеляційної скарги, оскаржуючи ухвалу суду про повернення позовної заяви.

Безпідставні та помилкові твердження позивача та її представника спростовуються навіть самим висновком, на який вони посилаються, оскільки у поставлених експерту питаннях вказується про дійсну вартість будинковолодіння за вказаною адресою; можливі варіанти поділу будинковолодіння у співвідношенні 1/ 2 до 1/ 2 частки; та третя питання щодо варіантів поділу земельної ділянки.

У першому питанні експерт чітко перераховує перелік будівель та споруд , які входять до складу будинковолодіння, що підлягають розподілу, тому з вказаного переліку не вбачається наявність земельної ділянки, а лише зазначено житловий будинок та інші прибудови, господарські споруди, огорожа , ворота з хвірткою.

Із наданого висновку експертом у відповіді на 3 питання експертизи чітко вказано будинковолодіння та земельна ділянка АДРЕСА_2 , що є об`єктом дослідження експертизи. Отже, слід дійти висновку, що будинковолодіння та земельна ділянка, на якій він розташований, це не є одне ціле, як вважає представник позивача, а різні об`єкти, які підлягають оцінці окремо один від одного, на що вказав вірно суд першої інстанції, залишаючи без руху позовну заяву, та надаючи строк для усунення недоліків, яким скаржник та її представник не скористались, так як наполягали на своїй позиції щодо цілісності будинковолодіння та земельної ділянки, яка не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та нормам матеріального права, які невірно тлумачить як представник позивача, так і повторює позивач.

Згідно даних висновку експерта № 07/04-21/БУД не вбачається визначення оцінки вартості безпосередньо земельної ділянки, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , оскільки таке питання експерту не ставилось взагалі, в лише питання варіантів розподілу земельної ділянки, так як питання оцінки стосувалося лише дійсної вартості будинковолодіння сторін.

Як зазначено судом першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, що експертом роз`яснено все те, що стосується оцінки, визначення фізичного та інших видів зносу нерухомого майна, а саме: житлового будинку та допоміжних споруд по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слід звернути увагу позивача та її представника, що на підтвердження вартості спірної земельної ділянки, яка є також предметом позову, як і будинковолодіння, так як позивач у своєму позові просить виділити 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0914 га, то позивачу необхідно надати звіт за результатами проведення експертної грошової оцінки даної земельної ділянки.

Отже, твердження скаржника стосовно того, що вказана вартість у висновку експерта включає в себе вартість частини житлового будинку і вартість частини земельної ділянки є хибними, не відповідають та не знаходять свого відображення у відповідності до наданого ними Висновку експерта № 07/04-21/БУД від 06.04. 2021 року та не відповідають нормам матеріального права та вимогам діючого законодавства, яке підлягає застосуванню до даних спірних правовідносин.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об?єкта оцінки.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів апеляційного суду роз?яснює позивачу, що вартість об`єкта, станом на час звернення до суду, яка буде визначена за результатами проведення експертної грошової оцінки, земельної ділянки становитиме точну ціну позовних вимог з урахуванням даних щодо оцінки домоволодіння та інших господарських споруд.

У відповідності до частин другої, третьої статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що суд не може застосувати ч. 2 ст.176 ЦПК України, оскільки позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано неможливість визначити точну ціну позову.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 01.07.2021 року у встановлений строк вимоги зазначені в ухвалі не виконала, не надала оцінки вартості земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд першої інстанції прийшов до вірного, обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви неподаною і повернення її позивачеві, з врахуванням вище викладених аргументів суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги скаржника зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно повернення позовної заяви, є безпідставними та необґрунтованими, не спростовують висновку суду, тому не приймаються апеляційним судом та не підлягають задоволенню

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи скаржника не підлягають задоволенню, оскільки вони є помилковими, безпідставними, спростовуються вимогами чинного законодавства, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви неподаною і повернення її позивачеві за встановлених обставин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375 , 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 липня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 01.09. 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко