Справа № 572/883/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - Слободянюка Б.К.
за участю секретаря судових засідань - Кудіної А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить позбавити його батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 01.06.2013 року по 02.02.2017 перебувала в шлюбі з відповідачем в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дочки не приймає, не піклується про її розвиток, не бачив її жодного разу після розірвання шлюбу, не виконує свого обов`язку по сплаті аліментів.
В судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином..
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " : ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_1 , виданого 22.11.2013 року її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 02.02.2017 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 26.01.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно інформації №5 «Вербиченька» комунальної власності Сарненської міської ради №49 від 08.11.2019 року щодо участі батьків ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_7 , 14.11.2013 року відвідує дитячий садок №5 «Вербиченька» з 05.09.2016 року. Вихованням дитини переважно займається мама, батько за час перебування дитини в дошкільному закладі взагалі не з`являвся.

Згідно довідки виданої Сарненською початковою школою від 08.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається в першому класі даного навчального закладу. Шкільним життям дочки цікавиться мама.

Згідно довідки виданої Сарненським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 станом на 29.02.2020 року в розмірі 73625,85 грн.

Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 28.07.2020 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, фактично самоусунувся від догляду та виховання малолітньої дочки. Така його поведінка свідчить про свідоме ухиляння від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_6 , а тому Сарненська РДА, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 01.10.2019 року встановлено, що позивач проживає разом з дитиною в квартирі своєї матері в АДРЕСА_1 . Дитина забезпечена всім необхідним в повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню і вихованню неповнолітньої дитини, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.164,165 Сімейного кодексу України, ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: