Дата документу 29.07.2021
Справа № 334/3427/21
Провадження № 2/334/2751/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Єременко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач є власником вищезазначеного житлового приміщення, а її брат, відповідач у справі, на з моменту реєстрації у 2007 році по теперішній час проживає за місцем реєстрації своєї дружини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач за вказаною адресою у 2012 році збудував будинок та проживає разом з дружиною та трьома дітьми.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування вказаним приміщенням, оскільки відповідач фактично ніколи у вказаній квартирі не проживав, у ній відсутні його речі.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву 29.07.2021 року, що просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, , подав заяву 29.07.2021 року, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири 3/4 частин АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 15.05.1996 року, копією договору дарування від 27.09.2014 року. 1/4 частина вказаної квартири на праві власності належить дочці позивача ОСОБА_4 .

В цьому житловому приміщенні зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя від 20.05.2021 року.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 фактично має інше місце проживання: АДРЕСА_2 , у якому проживає разом зі своєю сім`єю з 2007 року. Згідно заяви відповідача від 29.07.2021 року, він позов визнає повністю, просить задовольнити.

Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Враховуючи викладене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він понад 14 років не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання, що створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядженням квартирою, яка належить їй на праві власності.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 4, 5, 12 ,13, 81, 89, 141, 258-259, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКППНОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Філіпова І. М.