Дата документу 04.08.2021
Провадження № 2/334/2083/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участю секретаря Сагайдак Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 02.02.2018 року в розмірі 20 000 доларів США, що еквівалентно 557 200 грн згідно курсу НБУ станом на 02.02.2018 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.02.2018 року позивач надала відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 20 000,00 доларів США. Відповідач зобов`язувався повернути до 02.02.2020 року 20 000,00 доларів США, що еквівалентно 557 200 грн, згідно курсу НБУ станом на 02.02.2018 року. Відповідач від сплати боргу відмовляється, посилаючись на скрутне матеріальне положення.

Сторони в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

31.05.2021 року позивачем було подано клопотання про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує повністю.

20.05.2021 року відповідачем було подано до суду заяву про визнання позивних вимог у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно договору позики від 02.02.2018 року, м. Херсон, ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000,00 долірв США, в еквіваленті станом на 02.02.2018 року за офіційним курсом НБУ становить 557 200,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути їх до 02.02.2020 року. Позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами договору готівкою Підписання цього договору підтверджує факт отримання ним від позикодавця позики і є безспірним доказом передання грошей від позикодавця до позичальника.

Згідно п. 2 договору позики від 02.02.2018 року позика є безпроцентною та повертається в тій валюті, в якій вона була надана.

Відповідач умови договору позики не виконав, отримані кошти не повернув.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду №464/3790/16-ц від 16.01.2019 року суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

На підтвердження надання позики позивачем надано суду оригінал договору позики від 02.02.2018 року, підписаний сторонами, строк повернення боргу настав 02.02.2020 року, відповідач отримані кошти позивачу не повернув.

Згідно заяви ОСОБА_2 від 20.05.2021 року він дійсно отримав 20 000,00 доларів США від ОСОБА_1 , підтверджує факт отримання коштів та підписання договору від 02.02.2018 року, позов визнає у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76- 81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02.02.2018 року у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) доларів США.

Апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2

Суддя: Філіпова І. М.