УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Маріуполі заяву стягувача ОСОБА_1 про часткове скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення поворотної фінансової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення поворотної фінансової допомоги. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором № 11ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 07.08.2017 року в сумі 375300,00 гривень та за договором № 13ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 23.08.2017 року в сумі 98500,00 гривень, а всього 473 800,00 гривень. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в сумі 4738,00 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 поворотної фінансової допомоги у розмірі 473 800,00 гривень та суми судового збору у розмірі 4738,00 гривень. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість з поворотної фінансової допомоги у розмірі 374400,00 гривень, яка складається із заборгованості за договором № 11ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 07.08.2017 року в сумі 275900 гривень та за договором № 13ФП про надання поворотної фінансової допомоги від 23.08.2017 року в сумі 98500 гривень. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в сумі 4063,86 гривень. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 31 серпня 2020 року рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 травня 2018 року в незміненій його частині та постанову Донецького апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 09 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 58447316, яке перебуває на виконанні в Кальміуському ВДВС у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відкритому на підставі виконавчого листа № 264/5566/17, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області, з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

31 серпня 2021 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області звернувся представник стягувача Харчук М.А., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову. В обґрунтування заяви вказує, що ухвалою суду від 30.11.2017 року в якості забезпечення позову було накладено арешт на транспортні засоби, які належать ОСОБА_3 . На теперішній час рішення суду виконано частково. Постановами та актами державного виконавця Гамольській Л.А. в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_3 передано транспортні засоби, зокрема, напівпричіп н/пр- самоскид-Е марки «Kassbohrer», 1980 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ). Вказує, що накладений арешт перешкоджає заявнику здійснити перереєстрацію вказаних транспортних засобів на своє ім`я. На підставі цього просить скасувати арешт з вказаного транспортного засобу.

Заявник в судове засідання не прибула.

Представник відповідача (боржника) в судове засідання не прибула.

Проте неявка учасників, відповідно до статі 158 ЦПК України, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2017 року заяву ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову було задоволено частково.

Накладено арешт на транспортні засоби та техніку, що належать ОСОБА_3 , в тому числі на напівпричіп н/пр- самоскид-Е марки «Kassbohrer», 1980 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ).

Вказане забезпечення позову було проведено за ініціативою позивача, який на теперішній час просить частково скасувати застосовані заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що за заявою позивача, який в даному випадку ініціював вжиття заходів забезпечення позову, на теперішній час поставлено питання про часткове скасування заходів у зв`язку із передачею арештованого майна боржника у власність позивача в рахунок погашення суми заборгованості за рішенням суду. Позивач стверджує, що необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, встановлений статтею 2 та 13 ЦПК України, який передбачає обов`язок суду розглядати справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, суд в даному випадку вважає можливим скасувати раніше вжиті заходи забезпечення позову та скасувати арешт з заявленої частини транспортних засобів та техніки боржника, у зв`язку із тим, що необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про часткове скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення поворотної фінансової допомоги задовольнити.

Частково скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2017 року та зняти арешт з:

- напівпричіпу н/пр- самоскид-Е марки «Kassbohrer», 1980 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ).

Копію зазначеної ухвали невідкладно після набрання законної сили надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Д. В. Кузнецов