Справа №:752/968/19
Провадження №: 2-п/755/67/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника заявника - ОСОБА_5,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2019 року у справі №752/968/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в:

30.06.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2019 року у справі №752/968/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій представник просить поновити процесуальний строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Вимоги заяви мотивовано тим, що 01.07.2009 року судом було ухвалене заочне рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи з видачею платіжної картки від 23.03.2012 року. При цьому, рішення прийняте без належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, тому відповідач не мала можливості подати відзив, надати свої докази та клопотати про витребування доказів, ураховуючи, що договір від імені банку підписаний неповноважною особою. Про існування заочного рішення суду відповідачу стало відомо у червні 2021 року в зв`язку із блокуванням платіжної картки і 10.06.2021 року представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення, тож відповідачка мала право звернутись до суду із заявою про перегляд заочного рішення до 30.06.2021 року включно. Жодної судової кореспонденції та судових повісток відповідачка від суду не отримувала і з матеріалів справи вбачається, що вся направлена на адресу відповідачки судова кореспонденція повернулась до суду за закінченням терміну зберігання, у тому числі і копія заочного рішення, яка була направлена відповідачу. Сторона відповідача вказує, що правомірність вимог позивача не підтверджена належними та допустимими доказами, позов поданий без підтвердження факту відкриття поточного банківського рахунку та факту укладення договору. Позивач називає договір кредитним, що не відповідає правовій природі такого виду договорів, оскільки такий договір є змішаним та містить у собі властивості договору банківського рахунку та кредитного договору. Договір від 23.03.2012 року не містить істотних умов, а саме: строку його дії, розміру кредитних коштів, вартості кредиту, відсотків за користування кредитом, строків погашення кредиту та відповідальності за порушення умов договору. Крім того, зі змісту наявної в матеріалах справи копії договору вбачається, що він підписаний з боку банк представником на підставі довіреності від 17.04.2013 року, при цьому сам договір датований 23.03.2012 року. Наведене, на думку представника, свідчить про наявність обставин недійсності договору, які не були досліджені судом.

10.08.2021 року до суду надійшли письмові заперечення представника ТОВ «ФК «Профіткапітал» на заяву про перегляд заочного рішення, у якій представник просить залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення посилаючись на те, що ураховуючи положення п. 3 ч. 8 ст. 128, ст.ст. 130, 131 ЦПК України відповідачка була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Крім того, відповідачка не була позбавлена доступу до Єдиного реєстру судових рішень та відповідно мала можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі та подати відзив на позовну заяву. У заяві про перегляд заочного рішення відсутні достатні обґрунтування та посилання на докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення спору. По тексту заяви, відповідачка спочатку спростувати сам факт відкриття банківського рахунку та укладення договору з банком, а в подальшому нею цей факт підтверджується, але вже наводяться обставини недійсності правочину. Договір про відкриття та обслуговування поточного банківського рахунку з видачею платіжної картки є договором банківського рахунку фізичної особи з можливістю кредитування рахунку банком. У разі перевищення кредитного ліміту при відсутності діючого кредитного договору вважається, що у клієнта виникла заборгованість без достатньої правової підстави у сумі коштів, яка перевищує тариф і він має відшкодувати банку суму несанкціонованої заборгованості, а також сплатити відсотки за користування несанкціонованою заборгованістю відповідно до діючих тарифів банку. При цьому, термін дії договору автоматично продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а закінчення терміну дії картки не означає закінчення терміну дії договору. 23.02.2012 року відповідачка підписана та подала банку анкету-заяву на відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки, чим підтвердила ознайомлення з тарифами банку та Правилами користування платіжною карткою і погодилась їх виконувати. Банк свої зобов`язання виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, натомість відповідачка не надала вчасно грошові кошти банку для погашення заборгованості. У зв`язку з тим, що банк здійснив платіж з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (овердрафт), то банк вважається таким, що надав відповідачу кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Твердження відповідача про відсутність істотних умов договору, спростовуються самими умовами договору та нормами цивільного законодавства. Банк, від імені якого договір уклав ОСОБА_2 , прийняв договір до виконання та вчинив дії, спрямовані на його виконання, а саме відкрив відповідачу рахунок, видав картку та надав можливість розпоряджатися кредитними коштами, отже банк вчинив усі дії спрямовані на виконання договору. Таким чином, договір є схваленим банком, що в свою чергу унеможливлює визнання такого правочину недійсним, адже договір оформлений належним чином, скріплений печаткою банку, а дата видачі довіреності, вказана у правочині, має явно технічну помилку, що ніяким чином не впливає на дійсність правочину.

В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що судові повістки відповідачем не отримувались, отже обізнаною про судових розгляд вона не була та випадково дізналась про наявність заочного рішення. Банк вказує про наявність заборгованості за кредитним договором, однак кредитного договору не укладалось, а це був договір на відкриття банківського рахунку. Відповідачка не писала заяви про відкриття їй кредитної лінії, крім того, сама відповідачка включена до переліку вкладників банку. Суд не дослідив надані банком виписки, а банк не мав жодної можливості видавати кредит в процедурі ліквідації.

Представник ТОВ «ФК «Профкапітал» в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення та просить залишити відповідну заяву без задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях та додатково пояснила суду, що судові повістки неодноразово направлялись відповідач за місцем її реєстрації, тому представник вважає, що відповідачка належним чином була повідомлена про розгляд справи. Жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи стороною відповідача не надано, при цьому суд не має право скасувати власне заочне рішення лише з метою надання іншої оцінки тим самим доказам, які наявні в матеріалах справи та на підставі яких було ухвалене заочне рішення. Також представник зазначила, що у виписках вказані дати їх формування, а не дата видачі кредиту.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи №752/968/19, у ній відсутні фактичні дані про отримання відповідачем копії заочного рішення.

При цьому, за змістом довідкового листа до справи, представник відповідачки ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення 10.06.2021 року, а заява про перегляд заочного рішення суду була подана до суду 30.06.2021 року.

За таких обставин відповідачу слід поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, оскільки заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду в межах двадцятиденного терміну від дня ознайомлення сторони відповідача з матеріалами справи та отримання копії заочного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва разом з ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2019 року про передачу справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 12.02.2019 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

12.03.2019 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку з неявкою учасників справи, при цьому направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернулась за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 16.04.2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, при цьому судова повістка про виклик відповідачки до суду на 16.04.2019 року повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

28.05.2019 року судове засідання у справі з розгляду справи по суті не відбулось у зв`язку з неявкою учасників справи, при цьому, судова повістка про виклик відповідачки до суду на 28.05.2019 року повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

01.07.2019 року у справі було ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги банку задоволені, а судова повістка про виклик відповідачки до суду на 01.07.2019 року повернулась до суду за закінченням терміну зберігання.

Отже, відповідачка викликалась до суду за місцем її реєстрації чотири рази, однак жодна судова повістка не була їй фактично вручена та відповідна кореспонденція повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 16.10.2020 року заміно сторону стягувача у виконавчому листі №752/968/19 виданому Дніпровським районним судом м. Києва 01.07.2019 року з ПАТ КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК «Профкапітал».

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно всіх наступних обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стосовно вимог закону про наявність доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що такі посилання у заяві про перегляд заочного рішення відсутні.

Перелік засобів доказування встановлений у ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

При цьому, наведені у заяві посилання фактично є незгодою з рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами та наданою судом оцінкою доказам, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, тому суд дійшов висновку про необхідність поновлення стороні відповідача строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, однак заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення, оскільки суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а будь-яких нових доказів сторона відповідача суду не надала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 284, 288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2019 року у справі №752/968/19.

Заяву сторони відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2019 року у справі №752/968/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 31.08.2021 року.

Суддя -