Справа № 368/642/21
Провадження № 2/368/514/21
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"09" вересня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Кагарлицька міська рада, як орган опіки та піклування (м.Кагарлик, пл. Незалежності-1) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що від шлюбу у відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Однак не зважаючи на наявність у відповідачів сина, вони повністю самоусунулися від виконання батьківських обов`язків. Так починаючи з вересня 2012 року і по теперішній час, ОСОБА_3 проживає зі своїми дідусем і бабусею, які постійно піклуються про онука, лікують його, контролюють та допомагають у навчанні. В свою чергу відповідачі не цікавляться життям сина, здоров`ям своєї дитини, не піклуються про нього , не приймають участі у його вихованні, не надають сину матеріальної допомоги.

А тому позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина. Призначити його опікуном над малолітнім внуком та стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні позивач позов підтримав і суду пояснила, що онук проживає разом з ним. Відповідачі жодних обов`язків як мати та батько не виконують, аліменти не сплачує, життям дітей не цікавляться.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №66.

Від шлюбу у відповідачів, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Оскільки спільне життя Відповідачів не склалося, 11.01.2019 року рішенням Кагарлицького районного суду Київської області у справі № 368/1755/18, шлюб між ними було розірвано.

Однак, не зважаючи на наявність у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сина, останні повністю самоусунулися від виконання батьківських обов`язків.

Так, починаючи з вересня 2012 року по теперішній час, син ОСОБА_3 постійно проживає з позивачем ОСОБА_1 та своєю бабусею - ОСОБА_4 , які постійно піклуються про онука, лікують його, контролюють та допомагають онуку у навчанні, який навчається у Кагарлицькій загальноосвітній школі № 1.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не цікавиться життям, здоров`ям своєї дитини, не піклуються про нього, не приймають ніякої участі у його вихованні, не надають сину жодної матеріальної допомоги.

Також відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не цікаво навчання сина, останні не відвідують батьківські збори, з учителями та класним керівником не спілкуються.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням надавати сину матеріальну допомогу, приймати участь у його вихованні, але вони ігнорують такі звернення.

21.05.2021 року, Кагарлицькою міською радою, як органом опіки та піклування за результатом звернення ОСОБА_1 з питанням про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно їхнього малолітнього сина, було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав Відповідачів.

Крім того з висновку вбачається, що ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 , вживає алкогольні напої. За інформацією відділу поліції № 1 (м. Кагарлик) Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області Микола Олексійович притягувався до адміністративної відповідальності за керування автотранспортом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки депутата Кагарлицької міської ради ОСОБА_5 повністю перебуває на утриманні дідуся та бабусі.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини також запрошувався сам ОСОБА_3 , який повідомив, що ні мати, ні батько не виявляють інтересу до нього як сина. Довідки, видані виконкомом Кагарлицької міської ради підтверджують, що батьки ОСОБА_3 не мають постійного заробітку, щоб утримувати дитину.

Діючи в інтересах дитини та зважаючи на самоусунення батька та матері від виконання батьківських обов`язків, виконавчий комітет Кагарлицької міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_6 пояснив суду, що він постійно проживає з бабусею та дідусем. Мати телефонує йому іноді. До першого класу його відводили бабуся, дідусь та дядько. Батьки в школу не ходять, одяг не купують, не цікавляться його життям.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона являється бабусею неповнолітнього ОСОБА_3 , піклується про нього разом з своїм чоловіком - позивачем, та своїм сином ОСОБА_1 .. Батьки онука не приймають участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні.

Свідок ОСОБА_1 пояснив суду, що він являється дядьком неповнолітнього ОСОБА_3 . Його батьки не цікавляться розвитком дитини, його матеріальним забезпеченням.Дитина постійно проживає з бабусею, дідусем, а також з ним.

Відповідно до ч.3 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та м.Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Разом із цим, відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-Х11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. і ст. 164 СК України).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № з "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до ї внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16 ППВСУ від 30.03.2007 року № з).

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", покладається відповідальність на кожного із батьків щодо виховання, навчання та розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України, Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: і) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Ст. 243 СК України закріплено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Дитини від 02.03.2021 року, було встановлено, що Дитина проживає за адресою позивача та забезпечена усім необхідним.

Згідно характеристики, що надана класним керівником ОСОБА_8 , ОСОБА_5 навчається в Кагарлицькій ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 з 2012 року. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівнів. Дисциплінований, працелюбний учень. Має добрий загальний розвиток. Має хороші здібноті, але значної старанності в оволодіння знаннями не виявляє. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, дбайливо. Користується авторитетом у класі. До вчителів та учнів ставиться з повагою. Має багато друзів серед однолітків. Правила для учнів виконує, випадків правопорушень не було. Тривалий час проживає у бабусі, яка займається його вихованням.

Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно 4.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Також за необхідне слід зазначити, що згідно ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2, з, 4, 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Таким чином, дітям, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Відповідачі наразі працездатні та здорові, і можуть у повній мірі сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. Позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку сплачувати аліменти.

Відповідно до ч. з ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до 4.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дане стверджується копіями свідоцтва про народження, паспортних даних, акту обстеження, довідки про місце реєстрації дитини, рішенням суду про розірвання шлюбу, копією ухвали суду, рішенням міської ради, висновком міської ради, характеристикою,

Таким чином, діючи виключно в інтересах дітей, а також те, що відповідачі ухиляються від обов`язку щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдають йому сильних моральних переживань та страждань, завдають шкоди психологічному здоров`ю дитини, а тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього сина. Призначити позивача опікуном малолітнього ОСОБА_6 та стягнути з відповідачів на користь позивача на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі по ј частині заробітку , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову 14.07.2021 року і до моменту досягнення дитиною повноліття з кожного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 164, 165,166,,167,180,181,182,183 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном малолітнього - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частин його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову 14.07.2021 року і до моменту досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частин її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду 14.07.2021 року і до моменту досягнення дитиною повноліття.

Повний текст рішення виготовлено 10.09.2021 року.

Суддя : Іванюта Т.Є.