ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6267/21Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 22-ц/817/742/21 Доповідач - Міщій О.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

секретар с/з - Іванюта О.М.

з участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/6267/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року, прийняту в м. Тернополі суддею Тернопільського міськрайонного суду Грицай К.М., за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИЛА:

08.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що згідно протоколу електронних торгів № 511834 від 16.11.2020 року та акту про проведенні електронних торгів, він став власником указаного транспортного засобу.

Однак, під час державної реєстрації автомобіля він дізнався, що згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/3279/17 на транспортний засіб накладено арешт та заборонено його відчужувати.

ОСОБА_1 зазначив, що його порушене право підлягає захисту шляхом подання позову про зняття арешту з автомобіля згідно ч. 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12.04.2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову повернуто заявнику без розгляду.

27.05.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 квітня 2021 року, постановивши нове судове судове рішення про задоволення заяви.

ОСОБА_1 вказав, що ухвала про арешт автомобіля порушує його право власності на транспортний засіб, тому заява про зняття арешту має бути розглянута судом по суті та задоволена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд виходив з того, що у заяві не зазначено номер справи, прізвище та ініціали судді, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 статті 183 ЦПК України.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки при вирішенні заяви суд порушив вимоги цивільно-процесуального закону.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, які надаються сторонам у цивільних справах, а й захищає можливість практично користуватися такими гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет протии Франції» від 04 грудня1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно частин 1-4 статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може зобов`язати державний орган чи орган місцевого самоврядування подати відповідну заяву по суті справи (крім позовної заяви).

Відповідно до частин 1, 2 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Статтею 183 ЦПК України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до ч. 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Із заяви ОСОБА_1 видно, що він просить зняти арешт з автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , який накладено ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14.06.2017 року у справі № 520/3279/17.

Із змісту заяви також відомо, що заявник посилається на ч. 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", вказуючи, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, заява ОСОБА_1 не є заявою з процесуальних питань, що подана під час розгляду справи в порядку статті 182 ЦПК України, а є заявою по суті справи.

Оскільки ОСОБА_1 ініціює початок провадження у справі, його заява за формою та змістом має відповідати вимогам статті 175, 177 ЦПК України. У випадку, коли така заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального закону, застосовуються положення статті 185 ЦПК України про залишення позовної заяви без руху, якщо є для цього підстави, повернення заяви.

Отже, суд першої інстанції, внаслідок неправильного застосування частини 4 статті 183 ЦПК України дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення скарги заявнику без розгляду.

Згідно п. 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає до скасування, а справу необхідно направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367,369,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31.08.2021 року.

Головуючий

Судді