У Х В А Л А

06 вересня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

за участю секретаря Бакшиної К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є ліквідатором ПАТ «Фідобанк», треті особи Дніпровський районний у м. Херсоні відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КомпАс» про скасування арешту, накладеного на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є ліквідатором ПАТ «Фідобанк», треті особи Дніпровський районний у м. Херсоні відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КомпАс», в якому просить скасувати арешт накладений на все майно боржника ОСОБА_1 , постановою ВДВС Дніпровського РУЮ про арешт: серія та номер: б/н від 09.09.2010 року: реєстраційний номер обтяження 10226800 від 09.09.2010 року, контрольна сума 9ЕБГВ3В5Д2, та реєстраційний номер обтяження 10226783 від 09.09.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 25.02.2010 року у справі № 2-737/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (далі Позивач), ОСОБА_3 , ТОВ «Науково-виробнича фірма «Компас» на користь ПАТ «СЕБ банк», правонаступником якого «ПАТ «Фідобанк», заборгованість за кредитним договором №M_0087/49-07 вiд 03.07.2007 у загальній сумі 74 887,71 грн., а також 868,87 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист від 19.03.2010 року № 2- 737, в подальшому, на підставі якого ВДВС Дніпровського РУЮ було відкрито виконавче

провадження № 24933532. В межах виконавчого провадження № 24933532 про стягнення з неї на користь ПАТ «СЕБ банк» боргу в сумі 75 756, 58 грн. постановою про арешт, б/н, 09.09.2010 р., ВДВС Дніпровського РУЮ було накладено арешт на все майно боржника.

Відповідно до постанови ВДВС Дніпровського РУЮ вiд 04.03.2011 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-737, виданий 19.03.2011 у зв`язку з повним погашенням боргу боржником, а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, фактично до сьогоднішнього часу арешт накладений на майно позивача не скасований, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28420145 від 09.09.2010 р. та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 226985993 від 16.10.2020 р.

20.08.2020 року до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником ВДВС Дніпровського РУЮ,було направлено адвокатський запит № 20, для з`ясування правових підстав для існування вказаного арешту.

30.07.2020 року з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м.. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на адвокатський запит надійшла відповідь № 50034 від 30.07.2020 року про те, що на примусовому виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо Позивача, а також у відповіді зазначено про те, що виконавче провадження № 24933532 знищено, у зв`язку з чим для вирішення питання про зняття арешту з майна рекомендовано звернутись до суду.

Отже, оскільки на даний час виконавче провадження № 24933532 закінчено, виконавчі документи повернуто стягувачу у зв`язку з повним погашенням боргу, то законних підстав

для існування арешту майна не існує. Зважаючи на вищевикладене позивач звернулася до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року прийнято справу до розгляду та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу ДВС у м. Херсоні перебувало виконавче провадження №24933532 по примусовому виконанні виконавчого листа №2-737 від 19.03.2021 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Себ банк» боргу у сумі 75756,58 грн.

В рамках виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 , постановою ВДВС Дніпровського РУЮ про арешт: серія та номер: б/н від 09.09.2010 року: реєстраційний номер обтяження 10226800 від 09.09.2010 року, контрольна сума 9ЕБГВ3В5Д2, та реєстраційний номер обтяження 10226783 від 09.09.2010 року.

20.08.2020 року до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником ВДВС Дніпровського РУЮ,було направлено адвокатський запит № 20, для з`ясування правових підстав для існування вказаного арешту.

З відповіді Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 50034 від 30.07.2020 року вбачається, що на примусовому виконанні відділу перебувало виконавче провадження №24933532 по примусовому виконанні виконавчого листа №2-737 від 19.03.2021 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Себ банк» боргу у сумі 75756,58 грн. 04.03.20211 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищено згідно наказу №2274/5, виданого 25.12.2008 року Міністерством юстиції, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про зняття арешту.

Крім того на примусовому виконання знаходиться виконавче провадження №52075553 з примусового виконання виконавчого листа №2-3521/09 від 12.11.2009 року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь Форум банк в сумі 42 975,34 грн. В рамках виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника. Борг не повернуто.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції Закону №606-XIV) з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Судом встановлено, що позивач є боржником перед ПАТ «Себ банк» та ПАТ «Фідобанк», і є стороною виконавчого провадження.

ОСОБА_1 пред`явила позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки законодавством передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Так, у пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на викладене, заявлені ОСОБА_1 вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України, оскільки позивач має право на оскарженя дій державного виконавця в пордку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю. Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною КЦС у складі ВС у постанові від 04.11.2020 року у справі №520/7100/19 та постанові від 24.05.2021 року у справі №712/12136/18, та відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає застосуванню до правовідносин, які склалися між сторонами у даній справі.

На підставі зазначеного провадження у справа підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255, 260-261, 353-355, 447 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є ліквідатором ПАТ «Фідобанк», треті особи Дніпровський районний у м. Херсоні відділ державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «КомпАс» про скасування арешту, накладеного на майно.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В. В. Прохоренко