Провадження № 2-о/325/36/2021
Справа № 325/883/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

29.07.2021 року заявник ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Сєрова М.І., звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сімферополь АР Крим померла мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 11,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 033097, виданого Олександрівською сільською радою 06.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2565. Заявник є єдиним спадкоємцем за законом. Згідно довідки № 939 від 18.11.2015 року житлового органа м. Сімферополя АР Крим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.07.2010 року по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із померлою на день смерті за вказаною адресою була зареєстрована її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26.12.2000 року. 03 листопада 2015 року заявник звернулася до нотаріуса Сімферопольського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Згідно інформації нотаріуса від 22.06.2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 була заведена спадкова справа. Заяви про прийняття спадщини або про відмову від неї від інших осіб подано не було. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. 12 травня 2018 року спадкова справа була закінчена у зв`язку з тим, що на території РФ спадкове майно відсутнє. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса Запорізької області заявник не зверталася. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 21 травня 2021 року встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі цього рішення суду 14 липня 2021 року Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . Вважає, що згідно ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, довідки житлового органа м. Сімферополь Автономної Республіки Крим № 939 від 18.11.2015 року, що посвідчує факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, вона фактично прийняла цю спадщину. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для реалізації права на оформлення спадкового майна.

Ухвалою судді від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі і призначено судове засідання на 02 вересня 2021 року.

Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

В судове засідання заявник не прибула, її представник ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_1 , вимоги, викладені у заяві підтримує у повному обсязі.

Заінтересована особа Олександрівська сільська рада Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі сільського голови Попової Н.І. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника сільської ради, рішення ухвали на розсуд суду за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на таких підставах.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим померла ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.07.2021 року, виданого Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 21 травня 2021 року про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області. В паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданому 10.10.2012 року, місце реєстрації ОСОБА_1 з 26.12.2000 року зазначено АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.12.1963 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серїї НОМЕР_4 , виданого 27.12.1986 року відділом РАЦС м. Симферополь, 27 грудня 1986 року було укладено шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_7 ».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 11,43 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 033097, виданого Олександрівською сільською радою 06.06.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2565.

Згідно інформації нотаріуса Бараш С.С., нотаріальний округ: Сімферопольський міський, № 184/01-42 від 22.06.2021 року, на підставі заяви ОСОБА_1 , 03.11.2015 року була заведена спадкова справа № 73/2015 до майна померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 . Заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини від інших осіб не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не оформлювалось. 12.05.2018 року спадкова справа закрита у зв`язку з тим, що на території Російської Федерації спадкове майно відсутнє.

Згідно з довідкою житлового органу м. Симферополь № 939 від 18.11.2015 року, ОСОБА_2 , 1935 р.н. з 13.07.2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з померлою по день її смерті за вказаною адресою зареєстрована її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 26.12.2000 року по теперішній час.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

Від встановлення вказаного в заяві факту залежить виникнення у заявника права на спадщину.

Даючи оцінку допустимості доказів - документів, виданих на тимчасово окупованій території України, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про проживання заявниці разом з померлою, які зазначені у вищенаведених документах, виданих на окупованій території, що узгоджується з іншими доказами по справі, зокрема з даними зареєстрованого місця проживання.

На переконання суду, наданими доказами заявником доведено, що вона на час відкриття спадщини була зареєстрована (зареєстрована і по теперішній час) та постійно проживала разом з ОСОБА_2 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 89, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Олександрівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Олександрівка Приазовського району Запорізької області (РНОКПП НОМЕР_5 ), зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення складено і підписано 02 вересня 2021 року.

Суддя Є.В. Діденко