Справа № 303/5234/21
Номер рядка статистичного звіту -26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, старший державний виконавець Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гебрян Ганна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 11816, вчиненого 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11816, яким було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 115 601,20 доларів США по кредитному договору № МКZ7GF02880067 від 24.06.2005 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 41 101,17 доларів США, заборгованість за відсотками - 73 500,03 доларів США та заборгованості з комісії - 1000,00 доларів США. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 24.06.2005 рік по 07.08.2017 рік. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 гривень. Зазначає, що вчинення цього виконавчого напису не відповідає вимогам законодавства. Про вказаний виконавчий напис позивачу стало відомо після отримання листа від Мукачівського РВ ДВС, який надійшов на його адресу разом з постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2021 року.

Даний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що такий був вчинений з порушення однієї з головних умов - звернення до нотаріуса в межах відповідного строку з моменту виникнення права вимоги, в даному випадку в межах трирічного строку. Зазначає, що 20.05.2014 року по даному кредитному договорі ПАТ КБ "Приватбанк" вже звертався до суду з позовом про звернення стягнення, таким чином пред`явивши вимогу, кредитор змінив порядок, умови та строку дії кредитного договору. Посилається, що рішення суду про звернення стягнення засвідчує такі зміни, тому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Також посилається, що виконавчий напис вчиняється у разі наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем, підтвердженої належними документами. По даному кредитному договору заборгованість не є безспірною, оскільки така нарахована після пред`явлення позову та не відповідає вимогам законодавства. Вказує, що нарахована сума заборгованості за кредитним договором за період з 24.06.2005 року по 07.08.2017 року, яка пропонується до стягнення за виконавчим написом, не може вважатися безспірною.

Наведені вищенаведені обставини свідчать про незаконність дій нотаріуса при вчиненні згаданого виконавчого напису. А тому просить суд визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11816, вчинений 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 05.07.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Представник відповідача АТ «КБ «Приватбанк» подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що такі є безпідставні та необгрунтовані, а виконавчий напис було вчинено з дотримання вимог законодавства.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа - старший державний виконавець Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гебрян Ганна Сергіївна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заступник начальника Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Танинець І. надіслав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання.

Щодо клопотання про відкладення розгляду заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин.

У Постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 361/8331/18 зазначено, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Отже, оскільки поважність причин неявки представника третьої особи судом не встановлена, крім того справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11816 , яким було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у розмірі 115 601,20 доларів США по кредитному договору № МКZ7GF02880067 від 24.06.2005 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 41 101,17 доларів США, заборгованість за відсотками - 73 500,03 доларів США та заборгованості з комісії - 1000,00 доларів США. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 24.06.2005 рік по 07.08.2017 рік ( а.с. 7).

Вказаний виконавчий напис за заявою АТ КБ «Приватбанк» було пред`явлено до виконання, у зв`язку з чим державним виконавцем Гебрян Г.С. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65339557 від 07.05.2021 та про арешт майна боржника ВП № 65339557 від 24.05.2021 (а.с.12-13).

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

З`ясовуючи питання щодо дня виникнення у АТ КБ «Приватбанк» права вимоги за порушення позивачем зобов`язань за кредитним договором № МКZ7GF02880067 від 24.06.2005 року, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до частини другої статті 509, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з підстав, викладених у договорах та інших правочинах.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Поняття строку та терміну визначені статтею 251 ЦК України.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У відповідності до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що спеціальна позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.05.2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКZ7GF02880067 від 24 червня 2005 року, в розмірі 182598,07 доларів США, що за курсом 10,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.03.2014 року складає 1948321,41 грн. звернуто стягнення на будинок загальною площею 226,80 квадратних метрів, житловою площею 128,60 квадратних метрів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені відповідачів договору купівлі -продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки ( а.с. 8-9).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правову позицію (яка продубльована в наступних за нею постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 675/869/16-ц, від 31 жовтня 2018 року по справі № 155/1315/15-ц та ін.) про те, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, відсутня підстава для нарахування процентів за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а права та інтереси кредитодавця в цих правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, загальний строк позовної давності тривалістю три роки розпочався 20.05.2014 року та закінчився 20.05.2017 року. Як вбачається з виконавчого напису від 17.11.2017 року, стягнення заборгованості проводиться за період з 24.06.2005 року по 07.08.2017 року, а відтак, з дня виникнення права вимоги пройшло більше як три роки.

Також, згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як вбачається з рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20.05.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №МКZ7GF02880067 від 24 червня 2005 року така обставина виключає безспірність заборгованості позивача перед відповідачем (а.с. 8-9).

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та визнати виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 11816 вчинений 17.11.2017 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

Згідно статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11816, вчинений 17.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 908,00 гривень ( дев`ятсот вісім) судового збору.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 липня 2021 року, продовжують діяти протягом дев`яносто днів з дня набранням рішенням суду законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: АТ КБ «Приватбанк», м.Київ, вул. Грушевського,1д .

Треті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, м.Чернігів, вул. П`ятницька, 16; старший державний виконавець Мукачівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гебрян Ганна Сергіївна, м.Мукачево, вул. Штефана Августина,25/2.

Повний текст рішення виготовлено 07 вересня 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій