Справа № 184/1224/21
Номер провадження 2/184/486/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши в залі суду м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до повноліття старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що після припинення шлюбних відносин із відповідачем, останній участі у вихованні їхньої спільної дитини не приймає та не надає достатніх коштів для належного її утримання та утримання їхньої дитини, хоча має постійне6 місце роботи та стабільний заробіток.

Позивач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно відзиву на позов позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав у повному обсязі. Водночас відповідач заперечував щодо задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на недостатність коштів для цього. Зокрема, відповідач вказує на те, що на даний час з нього вже стягуються аліменти на утримання його старшого сина ОСОБА_4 , 2003 року народження, відносно нього відкрито ряд виконавчих проваджень зі стягнення заборгованості, на даний час у відповідача наявна нова сім`я та дружина та у них також наявні зобов`язання по оплаті комунальних послуг та необхідні грошові кошти для забезпечення потреб його сім`ї.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах в період з 20017 року по квітень 2021 року. Від даних стосунків у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). На даний час сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (ст.179 СК України).

Частинами 1,2 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно відзиву на позов, відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2020 року народження у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку визнав у повному обсязі.

Приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За таких обставин, оскільки визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідає вимогам закону та не порушує прав та обов`язків інших осіб, таке визнання приймається судом, що є підставою для задоволення позову у даній частині.

Згідно ст..91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч. 2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років.

Також ч.4 ст.84 СК України передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Як вбачається із матеріалів справи позивач відповідно до розпорядження міського голови м.Покров Шаповала О.М. з 02.12.2020р. по 09.10.2023р. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю позивачем, що не заперечується сторонами.

За таких обставин позивач має право на матеріальне отримання зі сторони відповідача.

Так, при визначенні підстав для стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини, а також їх розміру, суд також враховує те, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований та щомісячно отримує стабільний дохід.

Зокрема, відповідно до наданої відповідачем довідки про заробітну плату та доходи від 13.08.2021р., відповідачем за період з 02.2021р. по 07.2021р. отримано загальний дохід у розмірі 117 993,48 грн., середній дохід на місяць складав 19 665,58 грн.

При цьому аліментні відрахування із заробітної плати відповідача на утриманні його старшого сина за зазначені вище шість місяців становили лише 23 746,20 грн.

Водночас слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи стягнення із відповідача аліментів на користь ОСОБА_4 буде припинено 12.12.2021р. у зв`язку із досягненням дитиною повноліття.

З огляду на наведене посилання відповідача на те, що стягнення із нього аліментів на утримання позивача буде непомірним матеріальним тягарем, судом оцінюються критично.

Також суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин, посилання відповідача на те, що у разі задоволення вимог позивача, стягнення із його заробітної плати будуть перевищувати встановлений законом максимальний поріг таких відрахувань, не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та є безпідставними.

Отже, із наведеного у сукупності вбачається, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу у зв`язку із її тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У свою чергу наявність у відповідача будь-яких зобов`язань фінансового характеру перед третіми особами не знімає із останнього обов`язку матеріально утримувати свою малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці.

Також не може бути підставою для відмови у присудженні до стиснення аліментів на утримання дружини перебування відповідача у новому шлюбі та необхідність у зв`язку із цим матеріально забезпечувати нову сім`ю, у тому числі із тих підстав, що відповідачем не надано жодного доказу, що його теперішня дружина потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, оскільки з відповідача вже здійснюються відрахування на користь ОСОБА_1 у розмірі 25% від усіх видів його заробітку (доходу) та виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав неповнолітніх дітей, суд дійшов до переконання, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина аліментів у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) та на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) є обґрунтованим, оскільки у такому разі загальний розмір відрахувань боржника буде становити 50 відсотків заробітної плати, що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Згідно з п.6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 223, 264 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до повноліття старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а потім у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова