Справа № 643/9768/21
Провадження № 2/643/4185/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді: Афанасьєва В.О., розглянувши у приміщенні Московського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення суми 3 % річних та інфляційних витрат,

встановив:

ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь суму 3 % річних у розмірі 17227,03 грн та суму нарахованих інфляційних витрат у розмірі 39054,72 грн. за період з 01.05.2015 по 30.04.2021.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 по справі № 2-11131/10-ц позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, у сумі: 191411,40 грн., та судові витрати, у сумі: 1 820,40 грн., задоволено в повному обсязі. 24 вересня 2012 року Апеляційним судом Харківської області розглянута апеляційна скарга на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 та ухвалено рішення яким апеляційну скаргу відхилено та рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 року залишено без змін. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 по справі № 2-11131/10-ц, яке набрало чинності відповідачами не виконується. 12 грудня 2011 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу № 1, відповідно до умов якого та у відповідності до глави 73 ст.1077 1086 ЦК України ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за договором про надання споживчого кредиту №0; договором поруки № П/0. У зв`язку з вище викладеним ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Московського районного суду м. Харкова суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 23 березня 2015 року Московським районним судом м. Харкова, було розглянуто справу № 643/1808/15-ц та ухвалено рішення: замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Московським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 за кредитним договором.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2021 відкрита провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.06.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індутного-Шматько С.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що вважає що рішення виконане в повному обсязі шляхом внесення ОСОБА_1 коштів у розмірі 191411,40 грн. на депозит приватного нотаріуса ХМНО Мангушевої О.С. для передачі їх стягувачу, а тому відсутні підстави для нарахування річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Також зазначив, що позов не містить посилань на підстави визначення формул здійснених розрахунків, не зрозуміло, на підставі чого позивачем визначено індекс інфляції, вважає, що розрахунок сум, що стягуються є необґрунтованим, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила.

25.06.2021 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Індутного-Шматько С.М. надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій просив застосувати строк позовної давності до всієї суми позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» у цивільній справі № 643/9768/21 та відмовити у повному обсязі у задоволенні позову. Вказав, що 15.09.2010 рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 2- 11131/10, провадження № 2-11131/10 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 191 411,40 грн., стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у сумі 1820.40 грн. 11.10.2010 ухвалою апеляційного суду Харківської області у справі № 22-ц- 30175/2010 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду. 16.05.2012 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11.10.2010 року скасовано та передано справу на новий розгляд до того ж суду апеляційної інстанції. 24.09.2012 ухвалою апеляційного суду Харківської області у справі № 2- 11131/2010, провадження 22-Ц-2090/5311/2012 відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 року залишено без змін. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання, грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 26.04.2021 (дата внесення коштів на депозитний рахунок). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 26.04.2021. Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України). Оскільки відповідно до положень статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, то спливає вона через три роки після набрання законної сили таким рішенням. А тому вимоги про стягнення передбачених статтею 625 ЦК України коштів, які заявлено пізніше, ніж через три роки після набрання законної сили рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості є такими, що заявлені після- спливу позовної давності. В даному випадку рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 набуло законної сили 24.09.2012, а тому останнім днем на подання позову є 24.09.2015. Позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.05.2018 по 30.04.2021, а отже з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

02.07.2021 до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про застосування строку позовної давності, в якій просив застосувати строк позовної давності до всієї суми позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» у цивільній справі № 643/9768/21 та відмовити у повному обсязі у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 26.09.2007 між позивачем і відповідачами укладено договір позики, згідно з яким позивач надав відповідачам в позику грошові кошти в розмірі 35000,00 дол. США. зі сплатою відсотків за використання кредиту, у розмірі: 12.9% річних.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 разом із вище зазначеним кредитним договором, 09 жовтня 2007 року, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № П/0, який згідно умов договору покури, зобов`язався відповідати перед АКІБ «УкрСиббанк» в тому ж обсязі, що і ОСОБА_1 зокрема, за повернення основної суми заборгованості процентів за виконання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених кредитним договором, існуючих як на момент укладання договору, і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

У зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язку щодо повернення позики, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 по справі № 2-11131/10-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 191411 грн. 40 коп. та судові витрати в сумі 1 820 гри. 40 коп.,

24 вересня 2012 Апеляційним судом Харківської області була розглянута апеляційна скарга на рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 та ухвалено рішення яким апеляційну скаргу відхилено та рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 залишено без змін.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 року по справі № 2-11131/10-ц, яке набрало чинності відповідачами не виконується.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.03.2015 замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у виконавчому проваджені за виконавчими листами № 11131/10, виданих Московським районним судом м. Харкова про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , ОСОБА_1 за кредитним договором.

26.04.2021 ОСОБА_2 подано заяву приватному нотаріусу ХМНО Мангушевій О.С. якою вона просила прийняти грошові кошти в сумі 191411,40 грн. на ім`я ТОВ «Кей-Колект» в рахунок погашення заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова, справа № 2-11131/10 від 15.09.2010.

Відповідно до квитанції № 2 від 26.04.2021 ОСОБА_1 внесла на депозит приватного нотаріуса ХМНО Мангушевої О.С. для передачі ТОВ «Кей-Колект» кошти у розмірі 191 411,40 грн., в рахунок погашення заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова, справа № 2-11131/10 від 15.09.2010.

28.04.2021 ОСОБА_1 направлено поштою стягувачу ТОВ «Кей-Колект» заяву/повідомлення про виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 26.09.2007 на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова, справа № 2-11131/10 від 15.09.2010, якою вона повідомила про виконання зобов`язань, шляхом внесення 26.04.2021 на депозит приватного нотаріусу ХМНО Мангушевої О.С. коштів у розмірі 191 411,40 грн.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2010 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання 26.04.2021 року (дата внесення коштів на депозитний рахунок). Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до 26.04.2021.

Проте, згідно вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення у належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

У відповідності з вимогами ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

Касаційний цивільній суд у складі Верховного Суду у постановах від 18.07.2018 року у справі № 331/3787/16-ц (касаційне провадження № 61-6863зпв18), від 05.12.2018 року у справі № 754/7151/15-ц (касаційне провадження № 61 -1051 бсв 18), від 19.12.2018 року у справі № 206/7190/14-ц (касаційне провадження № 61 ?5214св18) дійшов висновку, що перебіг позовної давності щодо вимог про стягнення передбачених статтею 625 ЦК України коштів розпочинається від дня, коли кредитор дізнався про порушення грошового зобов`язання боржником, яким у цих справах є день набрання законної сили рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості.

Оскільки відповідно до положень статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, то спливає вона через три роки після набрання законної сили таким рішенням. А тому вимоги про стягнення передбачених статтею 625 ЦК України коштів, які заявлено пізніше, ніж через три роки після набрання законної сили рішенням суду про стягнення кредитної заборгованості є такими, що заявлені після- спливу позовної давності.

В даному випадку рішення Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2010 набуло законної сили 24.09.2012, а тому останнім днем на подання позову є 24.09.2015.

Позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційні втрати за період з 01.05.2018 по 30.04.2021, а отже з пропуском строку позовної давності.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову у позові до відповідачів за спливом позовної давності.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до, керуючись ст. 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення 3% річних у розмірі 17227,03 грн., інфляційних витрат у розмірі 39054,72 грн. та судових витрат розмірі 2270 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О. Афанасьєв