Справа №266/1594/21
Провадження№ 8/266/8/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Д`яченко Д.О., секретаря судового засідання Момот А.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , стягувача ОСОБА_1 , представника стягувача адвоката Афанасьєвої В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника адвоката Мироненко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заяви про видачу судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Мироненко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою перегляд видачі судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі №266/1594/21 від 27 травня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заяви зазначили, що 29.09.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Стягувач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 . Під час укладення шлюбу ОСОБА_3 вже мала дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про яку внесені в 2009 році зі слів ОСОБА_3 , до знайомства з ОСОБА_1 ОСОБА_1 після укладення шлюбу подав заяву про внесення відомостей про батька дитини. На підставі такої заяви були внесені відомості в актовий запис про нагородження доньки ОСОБА_1 ОСОБА_5 , змінено прізвище на ОСОБА_4 та по-батькові на ОСОБА_6 . Тобто, було замінено відомості, які були внесені зі слів ОСОБА_7 при народженні дитини. Спільне мешкання між сторонами припинено, сторони мешкають за різними адресами, діти на даний час мешкають за місцем стягувача. ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом зі стягувачем. Вказані відомості не були відомі суду під час розгляду справи про видачу судового наказу, заява задоволена судом на підставі наданих доказів та 27.05.2021 року видано судовий наказ №266/159/21, яким на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі с1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2021 року та до повноліття дітей. З моменту припинення спільного мешкання ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно, що також не було відомо суду. З цих підстав просить скасувати судовий наказ від 27.05.2021 року виданий Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за нововиявленими обставинами, та відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Мироненко О.В. заяву просила задовольнити з підстав заявлених у заяві.

Стягувач ОСОБА_1 заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не визнала, просила відмовити у задоволенні.

Представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Афанасьєва В.О. надала до суду заперечення у яких вказує, що заявнику було відомо, що він не є батьком ОСОБА_9 , як на час розгляду справи, так і на час подання ним сумісної заяви з матір`ю до органу РАЦС про визнання батьківства відносно цієї дитини. Добровільна сплата аліментів не є перешкодою для видачі судового наказу, окрім того ОСОБА_1 визначав розмір матеріальної допомоги не за згодою сторін, а на власний розсуд. Спору про батьківство та про розмір аліментів не існує та не мажу існувати оскільки, ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини, вона знала, що не є батьком дитини та відповідно до ч. 5 ст. 182 СК України той, із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Наведені представником ОСОБА_1 адвокатом Мироненко О.В. у заяві обставини не є нововиявленими та не мають істотного значення для розгляду заяви про видачу судового наказу. Тому, просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Суд, вислухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказував, що між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів на утримання дочки заявниці, та суду, на момент видачі судового наказу, не були відомі обставини, зокрема: внесення відомостей про батька дитини на підставі заяви ОСОБА_1 поданої до органів РАЦС; оплати аліментів боржником добровільно.

Суд не погоджується з доводами боржника з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини встановлені ст. 181СК України та, відповідно, визначаються за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 17.03.2021 року та до повноліття дитини, тобто з вимогою, яка чітко визначена ч. 1 п. 4 ст. 161 ЦПК України, і такий розмір аліментів на двох дітей відповідає закону.

27.05.2021 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області у даній справі було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 17.03.2021 року та до повноліття дитини.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, що 29.09.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що внесено актовий запис №307, свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 20.04.2021 року, видане повторно Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 20.04.2021 року серія НОМЕР_2 , ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 08.10.2009 року внесено актовий запис №403. Батьками відповідно до свідоцтва є ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 20.04.2021 року серія НОМЕР_2 , ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09.04.2013 року внесено актовий запис №127. Батьками відповідно до свідоцтва є ОСОБА_1 та ОСОБА_1 .

Відповідно до листа від 24.06.2021 року за №20.5-27-494 виданого Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) зазначено, що в актовому записі №403 від 08.10.2009 року складеного Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Харків) на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про батька ОСОБА_1 внесені 17.01.2014 року на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 17.01.2014 року №02-4.5.

До матеріалів справи долучені копії платіжних доручень відповідно до яких платником вказано ОСОБА_1 , коментар до платежу: переказ особистих коштів. Оплата аліментів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Крім того, суд зазначає, що відповідно до положень статті 181 СК України, визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відтак, вирішення питання про стягнення аліментів з одного з батьків залежить від встановлення факту з ким із батьків проживають діти.

Встановлення даних обставин суттєво впливає на вирішення питання про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

При вирішенні питання щодо перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, суд також враховує, що в своїй судовій практиці Верховний Суд вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні (справа №264/1739/18 рішення ВС від 18.12.2018, справа №359/3012/18 рішення ВС від 19.11.2018). В цьому випадку платник аліментів повинен ставити питання зменшення розміру (припинення стягнення) аліментів та в деяких випадках - про стягнення безпідставно стягнених коштів (за аналогією з ч. 2 ст. 82 СК України).

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новим обставинами.

За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Постановою ПВССУ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, пунктом 1 роз`яснено, що передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають із матір`ю. Цей факт сторонами не оспорюється.

Вирішуючи питання про винесення судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України, якою визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ з урахуванням доказів, доданих до цієї заяви.

Наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу не могли бути підставою, в розрізі ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу, а тому не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

Таким чином, зазначені боржником обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Тобто, доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Згідно ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не можуть оцінюватись як нововиявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 429, 353 - 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника заявника адвоката Мироненко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заяви про видачу судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 09.08.2021 року.

Суддя Д`яченко Д. О.