Номер провадження: 22-ц/813/8815/21
Номер справи місцевого суду: 501/4163/20
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

03.08.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 501/4163/20

Номер провадження: 22-ц/813/8815/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя - доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта»,

розглянув у передбаченому ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України порядку заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. під час розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» про захист прав споживача та визнання угоди недійсною, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області, ухвалене у складі судді Петрюченко М.І. о 14 годині 20 хвилині 26 квітня 2021 року, повний текст рішення складений 06 травня 2021 року,

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним договір, укладений між замовником - ОСОБА_1 та виконавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта», умови якого викладені в акті демонстрації об`єктів від 06 грудня 2018 року, який підписано ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта».

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що 06.12.2018 року позивачка та відповідач склали акт демонстрації об`єктів, який за змістом є договором надання послуг. Дана обставина встановлена постановою Одеського апеляційного суду від 07.09.2020 року по справі №501/839/19.

За період з 06.12.2018 року по 07.12.2020 року позивачці працівниками відповідача було продемонстровано 11 об`єктів нерухомості, серед яких була квартира за адресою - АДРЕСА_1 . Дану квартиру позивачка оглядала раніше по оголошенню, розміщеному в мережі інтернет її власником - ОСОБА_2 , за ціною - 24 000 доларів США.

Позивачка придбала у ОСОБА_2 вказану квартиру 18.12.2018 року.

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» звернулося до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.09.2020 рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23.01.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» грошові кошти у розмірі - 41 829,12 грн. за надані послуги відповідно до акту демонстрації об`єктів від 06.12.2018 року. Вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено постановою Одеського апеляційного суду від 07.09.2020 Акт демонстрації від 06.12.2018 є формою договору про надання інформаційно-посередницьких послуг за винагороду, розмір якої передбачений Положенням про оплату послуг.

Актом демонстрації об`єктів передбачений обов`язок споживача сплатити виконавцю певну суму в будь-якому разі при придбанні квартири, яку було оглянуто разом із працівником позивачки та внесено до переліку реєстру демонстрації об`єктів.

Позивачка стверджує, що ціна договору (акту демонстрації об`єктів) є несправедливою, оскільки ніяким чином не корелюється зі змістом, об`ємом та якістю послуги, ціна є завищеною, положення акту демонстрації від 06.12.2018 року не є розумними та несправедливими.

Також, позивачка зазначає, що умови договору (акту демонстрації об`єктів) встановлюють виконання обов`язку споживача (позивачки) оплатити послугу навіть у випадку, якщо споживачу було продемонстровано, а потім придбано об`єкт, який не відповідає параметрам, які запитувались (а. с. 1 - 4).

У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що: 1) позивачка підписала акт, тим самим погодившись з його предметом та умовами; 2) придбавши у власність квартиру з реєстру демонстрації об`єктів, зазначеного в акті від 06.11.2018 року, позивачка підтвердила факт виконання роботи з відповідачем та зобов`язана сплатити йому вартість послуг за представлені інформаційно-посередницькі послуги у розмірі, передбаченому положенням про сплату послуг АН «Атланта»; 3) сторони досягли предмету договору, який викладений у підписаному сторонами Акті демонстрації і вчинили дії на його виконання; 4) всі перелічені позивачкою обставини вже були встановлені постановою Одеського апеляційного суду від 07.09.2020 року (а. с. 48 - 50).

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем у відзиві на позов не спростовані доводи позивачки щодо порушення її прав споживача (а. с. 55).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду мотивоване тим, що у змісті оспорюваного договору не містяться жодні положення, які Закон України «Про захист прав споживачів» визначав би як несправедливі та такі, які спричиняють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Зі змісту Акту демонстрації від 06.12.2018 року вбачається, що на момент його укладення він відповідав вимогам чинного законодавства України і містив повний об`єм інформації у відповідності до ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (а. с. 70 - 77).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права (а. с. 79 - 85).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.06.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 квітня 2021 року (а. с. 88).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.06.2021 року вищезазначену справу було призначено до судового розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 89).

20.07.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О..

Відповідно до Наказу №77-в від 14.06.2021 року, суддя Одеського апеляційного суду Заїкін А.П. перебував у відпустці з 29 червня 2021 року по 30 липня 2021 року.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П. та Погорєлової С.О., дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого судового засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід суддів Заїкіна А.П. та Погорєлової С.О. обґрунтована тим, що судді Заїкін А.П. та Погорєлова С.О. при розгляді справи №501/839/19 вже надали оцінку оспорюваному договору, хоча й не з приводу його відповідності вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», але дійшли до висновку, що сторони домовились щодо прав та обов`язків його сторін, істотних умов договору. Тому, при розгляді даної справи вищевикладені обставини викликають у ОСОБА_1 , як учасника справи, обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаних суддів, оскільки вони будуть зв`язані своєю попередньою оцінкою оспорюваного договору.

Ознайомившись із заявою про відвід суддів, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П. та Погорєлової С.О. не можуть бути підставою для відводу суддів, виходячи з наступного.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року у справі №501/839/19, ухваленою у складі колегії головуючого судді - Таварткіладзе О.М., суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» Головатюк Яни Олександрівни задоволено. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23 січня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» грошові кошти у розмірі - 41 829 гривень 12 копійок за надані послуги відповідно Акту демонстрації об`єктів від 06 грудня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» судовий збір у розмірі - 4 802 гривні 50 копійок за подання позивачем позову та апеляційної скарги.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09.11.2020 року у справі №501/839/19, постановлену у складі колегії головуючого судді - Таварткіладзе О.М., суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року відмовлено.

Ухвала Одеського апеляційного суду від 09.11.2020 року мотивована тим, що постанова Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агентство нерухомості «Атланта» грошових коштів у розмірі - 41 829 гривень 12 копійок за надані послуги відповідно Акту демонстрації об`єктів від 06 грудня 2018 року є зрозумілою. Її зміст не викликає будь-якого подвійного тлумачення і не викликає труднощів її чіткого розуміння, а тому підстав для її роз`яснення немає. Підстави стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за Актом демонстрації об`єктів від 06.12.2018 року наведені в мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного суду від 07.09.2020 року.

Фактично заява ОСОБА_1 зведена до роз`яснення їй норм законодавства, що регулює договірні правовідносини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з того, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому, суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це, навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому, коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

При розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23 січня 2020 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Атланта» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, колегія суддів висловила свою позицію тільки стосовно обставин по справі, які випливають саме з невиконання укладеного між сторонами договору про надання послуг.

Варто зауважити, що сама ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів зазначає, що судді не надали оцінку оспорюваному договору з приводу його відповідності вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тому, підстави для відводу за вищевказаних ОСОБА_1 обставин відсутні.

Інших підстав для відводу суддів Заїкіна А.П. та Погорєлової С.О., їх самовідводу за наявними на даний час у справі матеріалами не виявлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довела наявність будь-яких обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Заїкіна А.П. та Погорєлової С.О. при розгляді даної цивільної справи. Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів є недоведеними. Заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про визнання заяви про відвід необґрунтованою не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. - визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку судді для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова