Справа № 462/3377/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

присяжних Кіт Л.А., Качмар Г.В.

при секретарі Фіс В.В.

з участю представника заявника Приступи Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 17 травня 2021 року звернулася в суд із заявою про визнання її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім. Свої вимоги обґрунтовує тим, шо її син ОСОБА_2 19 березня 2010 року вийшов з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він постійно проживав та більше не повернувся. Згідно з довідкою Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області №1670/38/03-21 від 25.02.2021, у Відділ поліції №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області знаходиться оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» за №4020015 щодо звернення ОСОБА_1 про безвісті зникнення її сина ОСОБА_2 , який 19 березня 2010 року вийшов з дому і не повернувся. Факт непроживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується актом, складеним комісією у складі представників Рудненської селищної ради від 13.04.2021 і засвідченням сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Про місце перебування свого сина вона немає відомостей з 19 березня 2010 року. Встановлення безвісної відсутності ОСОБА_2 необхідне для управління майном, а саме оформлення житлових субсидіq на квартиру. На підставі наведеного просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у заяві та додатково зазначив, що син заявниці - ОСОБА_2 був розлучений і постійно проживав разом зі своєю мамою ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 . У березні 2010 року ОСОБА_2 вийшов з дому і більше не повернувся. Жодних відомостей про місцезнаходження сина заявниці немає і розшукати його не вдалося. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час слухання і суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав у квартирі АДРЕСА_2 разом зі своєю мамою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рудненської селищної ради від 15.04.2021 за №460.

Також встановлено, що ОСОБА_2 у березні 2010 року вийшов з квартири АДРЕСА_2 , в якій постійно проживав, і більше додому не повернувся та що з того часу жодних відомостей про місце його перебування немає, а заходи Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області щодо його розшуку, про проведення яких зверталася ОСОБА_1 , результатів не дали.

Наведене підтверджується поясненнями представника заявниці, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також актом Рудненської селищної ради від 13.04.2012, довідкою Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області №1670/38/03-21 від 25.02.2021.

Згідно інформації Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області від 07.07.2021, в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування наявна інформація на ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за січень-березень 2010, березень 2012 по ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій».

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 05.07.2021, відомостей про перетинання державного кордону України у період з 09.07.2016 до теперішній час громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в базі даних не виявлено.

Таким чином, у місці постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає відомостей про місце його перебування більше 10 років.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Отже, обов`язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування.

Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Верховний Суд 22 листопада 2018 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Також, судом з`ясовано, що оголосити безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно заявниці для оформлення житлових субсидій на квартиру АДРЕСА_2 .

Виходячи із зазначеного та враховуючи, що в місці постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже більше десяти років немає жодних відомостей про його місцеперебування і встановити таке не вдається, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити і визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім, бо це породжує для його рідних певні правові наслідки.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.76-89, 263-265, 268, 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Виговського, 34.

Повне судове рішення складено 13.08.2021 року.

Суддя:

Присяжні: