БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/479/21
Провадження № 2/730/239/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Ріхтера В.В.,

з участю секретаря судового засідання - Циліцької Л.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,1149 га на території Борзнянської міської ради Чернігівської області, яке посвідчене державним актом серії II-ЧН № 032391, на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після померлої її свекрухи ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, до складу якого входить й право власності на вказану земельну ділянку, посвідчене відповідним державним актом, отриманим за життя спадкодавицею. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї свекрухи ОСОБА_2 та прийняла спадщину, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права на зазначену земельну ділянку через нотаріальну контору, оскільки правовстановлюючий документи на неї за життя спадкодавицею був втрачений.

В судовому засіданні позивач підтвердила позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач Борзнянська міська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про одержання повістки, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, відзиву на позов не подала, надавши заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника та не заперечує проти позовних вимог.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла свекруха позивачки ОСОБА_2 , яка була зареєстрована й проживала сама в АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, в якому все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

До складу спадкового майна ОСОБА_2 входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 4,1149 га на території Борзнянської міської ради Чернігівської області, посвідчене відповідним державним актом серії II-ЧН № 032391, який згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» № 29 від 18 липня 2019 року вважається втраченим.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса позивач ОСОБА_1 , в зв`язку з чим вона у відповідності до положень ст.1223, ст.1269 ЦК України має право на належне ОСОБА_2 спадкове майно, до складу якого входить право власності на спірну земельну ділянку.

Однак, нотаріусом 07 червня 2021 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку в зв`язку з втратою відповідного державного акта та рекомендовано вирішити питання в судовому порядку.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтва про смерть, заповіту, Державного акту серії II-ЧН № 032391, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідкою Борзнянської міської ради 11.11.2015р. № 5944, та Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 517/01-16 від 07.06.2021р. та № 554/01-16 від 15.06.2021 р.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Як убачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, на ім`я свекрухи позивача ОСОБА_2 Борзнянською РДА 15 квітня 2003 року було видано Державний акт серії II-ЧН № 032391на право власності на земельну ділянку загальною площею 4,11 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства на території Борзнянської міської ради Борзнянського району Чернігівської області.

Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» за 18 липня 2019 року, зазначений державний акт вважається втраченим, а видача його дубліката є неможливою через припинення друку бланків цих документів в зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства.

За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проте, у цій справі суд враховує таке.

З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Згідно з ч.1 ст.48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

За приписами ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

При розгляді справ зазначеної категорії, з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно у тому числі перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 619/2796/19-ц).

Крім того, суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 30 квітня 2020 року у справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 30 вересня 2020 року у справі № 361/1953/18 (провадження № 61-16095св19), від 07 жовтня 2020 року у справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20).

Виходячи з аналізу статті 1251 ЦК України територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

У цій справі, ОСОБА_1 у відповідності до ст.175 ЦПК України при викладенні змісту позовної заяви самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено Борзнянську міську раду Чернігівської області.

Однак, як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 554/01-16 від 15.06.2021р. (витребування зазначеної довідки з нотаріальної контори у підготовчому засіданні здійснено судом з власної ініціативи на виконання вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки в суду малися сумніви у добросовісному здійсненні позивачкою її процесуальних прав та виконання обов`язків щодо подання доказів про прийняття спадщини іншими спадкоємцями), після померлого заповідача ОСОБА_2 спадщину, окрім позивачки, прийняв і ОСОБА_3 .

Як повідомила на питання суду в судовому засіданні позивач, їй відомо, що спадщину дійсно також прийняв ОСОБА_3 , який є сином.

Суд зважує і на те, що правовідносини в справі виникли з приводу спадкування, а не щодо підтвердження наявності чи відсутності у померлої ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку. В зв`язку з цим, даний позов безпосередньо зачіпає спадкові права та інтереси лише спадкоємців, які прийняли спадщину, тобто, в даному випадку ОСОБА_3 , який і має бути належним відповідачем у справі.

Натомість, зазначена позивачкою в заяві Борзнянська міська рада не може вважатися належним відповідачем, місцезнаходження спірної земельної частки (паю) на території Борзнянської міської ради не має істотного значення для вирішення даного спору, так як спірні правовідносини стосуються спадкування.

Водночас позивачка всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі ОСОБА_3 як співвідповідача, не скористалась, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дані позовні вимоги ОСОБА_1 звернуті до Борзнянської міської ради безпідставно, в зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

При цьому, визнання позову відповідачем суд, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, не може прийняти до уваги, оскільки таке визнання суперечить закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.524, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 15, 16, 328, 392, 1216-1223, 1258, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 48, 51, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Борзнянський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2021 року.

Суддя Ріхтер В.В.