"06" серпня 2021 р.
Справа № 642/2305/21
Провадження №2/642/1246/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Гримайло А.М., за участі секретаря судових засідань Корявець Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки померлого у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 . Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої входить 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , і частина земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0939 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для обслуговування житлового будинку та господарських споруд з кадастровим №:04:050:0004.

Державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В. була заведена спадкова справа після смерті її чоловіка №596/2013 та 22.12.2020 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . 22.12.2020 року на підставі цього Свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним, нотаріусом зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану нерухомість. Позивачем державному нотаріусу Другої Харківської міської державної нотаріальної контори Пилипенко О.В. було подано документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого чоловіка ОСОБА_4 на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка з кадастровим номером :04:050:0004 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 976534, виданого на підставі Рішення 20 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 24.10.2012 року №898/12, належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності (без вказання розміру часток). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 0,0939 га нотаріусом було відмовлено, оскільки у правовстановлюючому документі спадкодавця на земельну ділянку не визначено його частку у праві спільної сумісної власності, про що 22.12.2020 року за вих.№ 02-31/2344 складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Таким чином, зважаючи на те, що співвласники вищезазначеної земельної ділянки за життя не виділяли часток у спільній власності на земельну ділянку, позивач як спадкоємець померлого співвласника не має змоги у звичайний спосіб успадкувати належну спадкодавцю частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, а тому змушений звертатися до суду із вказаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі судове засідання також не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 22.12.2020 року ОСОБА_1 є власником 30/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10)

Відповідно до постанови Другої Харківської міської державної нотаральної контори за №02-31/2344 від 22.12.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не визначена частка, яка б підлягала спадкуванню після смерті померлого ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 30/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні

Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них.

Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого ОСОБА_4 , становить 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0939 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:050:0004.

За таких підстав суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст 16, 328, 1216, 1226, 1273 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 197, 200, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити, що частка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності становить 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0939 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:050:0004.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : А.М. Гримайло