Справа № 219/219/21
Провадження № 2/219/1094/2021
У Х В А Л А

16 серпня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває дана справа.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року, постановленою на місці, визнано обов`язковою явку відповідача, у зв`язку з чим відкладено судове засідання на 13 годину 00 хвилин 07 червня 2021 року. Разом з тим, у вказане судове засідання, а також у подальші судові засідання, призначені на 14 годину 00 хвилин 30 червня 2021 року та на 11 годину 30 хвилин 16 серпня 2021 року, відповідач, яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, не з`явилась за невідомою суду причиною, доказів поважності своєї неявки до суду не надала.

З огляду на викладене, судом ініційовано питання про застосування заходів процесуального примусу до відповідача у вигляді штрафу.

Заслухавши думку позивача, яка не заперечувала щодо застосування до ОСОБА_3 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, представника відповідача, який заперечував щодо застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, оскільки вважав, що розгляд справи можливо провести за відсутності ОСОБА_3 , а явка до суду є її правом, а не обов`язком, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до статей 1,3 Цивільного кодексу України, 2, 4, 12-13 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частиною 5 статті 124 Конституції України та частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Частиною 3 ст. 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом ( ч.ч. 1, 5 ст. 44 ЦПК України).

Як визначено частиною 1 статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Аналізуючи наведені норми й обставини, суд приходить до висновку, що процесуальна поведінка відповідача свідчить про її небажання брати участь у справі, затягування розгляду справи, у зв`язку з чим суд розцінює її дії як невиконання процесуальних обов`язків, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи та суперечать завданню цивільного судочинства.

Внаслідок таких дій, суд позбавлений можливості належним чином розглянути справу у визначений процесуальним законодавством строк.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Враховуючи те, що явка відповідача в судове засідання для дачі особистих пояснень щодо предмета спору ухвалою суду від 13 квітня 2021 року визнана судом обов`язковою, однак ОСОБА_3 до суду жодного разу не з`явилась, доказів на підтвердження поважності причини неявки суду не надала, хоча викликалась у судові засідання належним чином та завчасно, суд вважає за необхідне застосувати до неї заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 680,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 ЦПК України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Крім цього, слід зазначити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків (ч.6 ст.148 ЦПК України).

При цьому, у зв`язку з неможливістю вирішення спору у даному судовому засіданні, у відповідності до частини 2 статті 240 ЦПК України у судовому засідання слід оголосити перерву, про що згідно частини 9 статті 223 ЦПК України постановити ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 144, 148, 223, 240, 259-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Оголосити у судовому засіданні перерву до 10 години 00 хвилин 27 вересня 2021 року, про що повідомити сторін по справі.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області, місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження якого: 01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5, (Отримувач коштів: УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 38004897; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП; Рахунок отримувача: UA0026007; Код класифікації доходів бюджету: 21081100) штраф (як засіб процесуального примусу) у розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалу в частині стягнення штрафу може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження даної ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Суддя О.С. Конопленко