Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/41/21
Номер провадження: 2/511/176/21
03 серпня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж. В.,
за участю секретаря - Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Про вчинені нотаріальні дії вона дізналася 23.12.2020 року після того, як по місцю роботи надійшла на виконання постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 16.12.2020 року про звернення стягнення на її заробітну плату у виконавчому провадженні №63905814 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису.
Після відкриття провадження по даній справі та витребування судом документів, вона лише встановила, що стягнення відбулося за кредитним договором зі страхування життя позичальника та можливості перенесення платежу №4226/196ECLKC36T11 від 03.03.2016 року, укладеного між нею та ПАТ «Платинум Банк» та ПАТ «РЕНЕСАНС ЖИТТЯ», за яким вона отримала 7482,20 грн зі строком повернення до 07.06.2019 року. Однак вона свої зобов`язання по даному договору виконала повністю.
Їй не відомо з яких підстав ТОВ "ФК «Аланд» стало стягувачем за цим кредитним договором, її не повідомляли про відступлене право вимоги на підставі Договору №4226/196ECLKC36T11. Вона також не отримувала примірник нотаріального напису.
До звернення відповідача до нотаріуса вона не отримувала вимоги нового кредитора про сплату боргу та виконання зобов`язань за договором, чим була позбавлена можливості висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу або оспорити її, що об`єктивно виключає на думку позивача можливість вчинення виконавчого напису. Вважає, що заявлена до стягнення сума є спірною.
Зокрема, не дивлячись на те, що строк дії договору закінчився 07.06.2019 року, нотаріусом в безспірному порядку стягнено проценти за користування кредитом після закінчення строку кредитування.
Також вважає, що нотаріус не з`ясував на підставі яких документів виникло право на звернення до нотаріуса у ТОВ "ФК «Аланд», так як наданими стягувачем документів нотаріусу було недостатньо для того, щоб підтвердити правонаступництво нового кредитора. До договору про відступлення права вимоги не надано Додаток №1 з реєстром переданих в порядку відступлення кредитних справ.
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат Панчошенко С.О. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, розгляд справи просили проводити без їх участі, про що надали відповідну письмову заяву.
Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини не явки суд не повідомила.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.
В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.01.2021 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.06.2021 року закрито підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи.
Згідно кредитного договору зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) № 4226/1960ELCLKC36T11 від 03.03.2016 року, ОСОБА_1 отримала в ПАТ «Платинум Банк» кредитні кошті в розмірі 7482,20 грн, строк кредитування 39 платіжних періодів, дата повернення кредиту - 07.06.2019 року. Фіксована процентна ставка за користування кредитом була встановлена 12,0000% річних, комісія за надання кредиту - 225,00 грн, комісія за обслуговування кредиту - 176,00 грн. Додатком до кредитного договору був графік платежів. (а.с.110, 113)
26.08.2020 року представник ТОВ ФК «Аланд» звернулись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з заявою на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі № 4226/1960ELCLKC36T11 (перенесення платежу Поточний) від 03.03.2016 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на їх користь. (а.с.114)
-До заяви нотаріусу надано наступні документи:
- виписка з особового рахунку за кредитним договором №4226/1960ELCLKC36T11 (перенесення платежу Поточний) від 03.03.2016 року, згідно якої заборгованість за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року складає 8944,39 грн, з яких: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5009,83 грн, прострочена заборгованість за процентами - 3934,56 грн. (а.с.116)
-договір №329 про відступлення прав вимоги від 04.10.2018 року, за яким правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк» стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», до них перейшло право вимоги за кредитним договором №4226/1960ELCLKC36T11 (перенесення платежу Поточний) від 03.03.2016 року. (а.с.119)
- договір про відступлення прав вимоги №11/08/2020-ФА від 11.08.2020 року, відповідно до якого правонаступником ТОВ ФК «Кредит Капітал» стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Аланд», до них перейшло право вимоги за кредитним договором №4226/1960ELCLKC36T11 (перенесення платежу Поточний) від 03.03.2016 року. (а.с.121)
За вчинення виконавчого надпису стягнуто з ОСОБА_1 500,00 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. від 14.12.2020 року було відкрито виконавче провадження №63905814. (а.с.14) та постановою від 16.12.2020 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , в зв`язку з чим постанова була направлена на виконання до КЗ «Роздільнянський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», тобто за місцем роботи боржника. (а.с.11)
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Мінюсту від 22.02.2012 року №296/5. (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій)
За п.19 ст.34 Закону України «По нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій №296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Крім того відповідно до п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій , безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).
Згідно з пунктом 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: - оригінал кредитного договору; - засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відтак, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
В свою чергу, з огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Так статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, який оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Суд в свою чергу при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
За результатами аналізу вищенаведених норм можна прийти до наступних висновків.
Між тим, до даних Договорів для нотаріуса не надано додатків з переліком кредитних справ та Реєстру вимог, які повинні бути підписані обома сторонами і є невід`ємними частинами цих договорів і які б могли безспірно свідчити про перехід прав первісного кредитора ОСОБА_1 - ПАТ «Платинум Банк» до його правонаступників.
Оскільки даних про те, що ОСОБА_1 повідомлялася у будь-який спосіб про заміну кредитора ТОВ «Платинум Банк» по кредитному договору №4226/1960ELCLKC36T11 не надано, то відповідно право стягувача ТОВ ФК «Аланд» з неї коштів за цим договором є спірним і недоведеним, а нотаріус в зв`язку з відсутністю цих документів був позбавлений можливості належним чином перевірити право вимоги ТОВ «ФК «Аланд» до ОСОБА_1 .
Далі, нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався - випискою з особового рахунку по кредитному договору, підготовленою працівниками банку, яка на думку суду не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача з огляду на таке.
У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.
Так належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Між тим надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису - виписка з особового рахунку по кредитному договору станом на 17.08.2020 року (а.с.116) не містить даних по банківських операціях по особовому рахунку ОСОБА_1 , не відображає рух коштів та наявність заборгованості, як і не відображено в ній даних по розрахунку стягуваних процентів та комісії, що на думку суду повинно бути відображено в виписці з особового рахунку відповідно до вимог законодавства, яке регулює діяльність Банків.
Крім цього, з наданих приватним нотаріусом на вимогу суду копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, вбачається, що ТОВ «ФК «Аланд» надали нотаріусу реєстр поштових рекомендованих відправлень боржникам з письмовими вимогами про погашення боргу, в тому числі і на адресу боржника ОСОБА_1 .
В заяві про вчинення виконавчого напису стягувач вказував, ТОВ «ФК «Аланд» зверталися до боржника з письмовою вимогою про погашення боргу, який у встановлений строк не був погашений, не вказавши час звернення та час, який був наданий боржнику для добровільного погашення боргу.
Між тим в матеріалах нотаріальної справи таке письмове повідомлення відсутнє, реєстр відправлень не містить інформації щодо дати його складення, а основне не містить доказів отримання боржником такого повідомлення.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Тому суд, дослідивши ретельно всі наявні докази по справі, приходить до висновку, що з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги те, що судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості, не підтверджено наявність права вимоги до ОСОБА_1 у ТОВ «ФК «Аланд».
В свою чергу, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Суд вважає, що встановлені судом обставини вказують на те, що між стягувачем та позивачем існує спір про право, обставини , на які вказує позивач є спірними і можуть бути перевірені лише при їх дослідженні в суді під час розгляду справи про стягненні боргу з Матвієнко в позовному провадженні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами в зв`язку з розглядом справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн, щодо забезпечення позову 454,00 грн та за витребування доказів 454,00 грн, загальна сума понесених витрат складає 1816,00 грн. (а.с.7,36,72)
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1816,00 грн.
Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.
На підставі ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 суд,-
Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Ж. В. Теренчук