_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/947/10/21
УХВАЛА

про самовідвід судді

12.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши заяву представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії та рішення приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2020 року боржник ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22,01.2020 року у виконавчому провадженні № 58790513. Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 16.04.2020 року у виконавчому провадженні № 58790513. Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича по проведенню оцінки майна, визначеної у «Звіті про незалежну оцінку квартири, загальною площею 210,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складання звіту 04.05.2020 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ПП «Брокбізнесконсалт» та підписаному директором ПП «Брокбізнесконсалт» ОСОБА_4. та оцінювачем ОСОБА_3 . Визнати протиправною оцінку майна, визначену у «Звіті про незалежну оцінку квартири, загальною площею 210,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складання звіту 04.05.2020 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ПП «Брокбізнесконсалт» ОСОБА_4 та оцінювачем ОСОБА_5 .

Одночасно з подачею скарги, боржник звернулась до суду з заявою, в якій просила: зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 520/16369/13-ц, виданого 16.02.2016 року Київським районним судом м. Одеси, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 210,2 кв.м. в тому числі житловою 115,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення загальної заборгованості за договором споживчого кредиту № 0 від 22 січня 2007 року в сумі 775053 грн. 52 коп. та застосувати спосіб реалізації нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_1 у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Зупинити в рамках виконавчого провадження № 58790513 передачу на реалізацію нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 210,2 кв.м. в тому числі житловою 115,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 19.06.2020 року скаргу було прийнято до провадження суду, призначено судове засідання на 15.07.2020 року. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення передачі на реалізацію нерухомого майна було відмовлено в повному обсязі.

Слід зазначити, що цивільна справа №520/16369/13-ц 06.07.2020 року була надіслана до Одеського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення від 23.02.2015 року, 23.04.2021 року була повернута до суду та одразу за запитом була надіслана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Разом з тим, в провадженні судді перебуває інша справа за позовом ОСОБА_6 до відповідачів ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею, під час розгляду якої було з`ясовано, що рішення у справі №520/16369/13-ц набрало законної сили, у звязку з чим справа за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії та рішення приватного виконавця була призначена до розгляду у судовому засіданні на 12 серпня 2021 року.

12.08.2021 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про відвід судді.

Вивчивши підстави відводу, викладені в заяві, суд приходить до висновку, що вказані мотиви та підстави не встановлені, спростовуються матеріалами справи, та взагалі не передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягають.

Так відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/16369/13-ц за позовом Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_8 та ОСОБА_1 про звернення про стягнення боргу за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, припинення договору іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 210,2 кв.м. в тому числі житловою 115,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення загальної заборгованості за договором споживчого кредиту №112.87092000 від 22 січня 2007 року в сумі 775053 грн. 52 коп. та застосовано спосіб реалізації нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_1 у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ст.38 Закону України «Про іпотеку». Відстрочено виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Стягнути з ОСОБА_8 та з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 1720 грн. 50 коп. з кожного. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 та ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору кредиту розірваним, договору іпотеки - припиненим.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26.08.2015 року по цивільній справі № 520/16369/13-ц апеляційну скаргу ОСОБА_8 було відхилено. Апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та змінено рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року, виключивши із резолютивної частини рішення посилання на відстрочку виконання рішення суду на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В інший частині рішення залишене без змін.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2017 року по цивільній справі № 520/16369/13-ц, відмовлено ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_8 заборгованості за кредитним договором №0 від 22.01.2008 року у розмірі 96966,53 доларів США.

16.02.2016 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 210,2 кв.м. в тому числі житловою 115,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 в рахунок погашення загальної заборгованості за договором споживчого кредиту №0 від 22 січня 2007 року в сумі 775053 грн. 52 коп. та застосувати спосіб реалізації нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності ОСОБА_1 у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до наданої довідки з архуву суду 14.07.2020 року, в якій повідомляється, що цивільна справа № 520/16369/13 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - 06.07.2020 року була надіслана до Одеського апеляційного суду і станом на 14.07.2020 року до архіву суду не повернута.

Таким чином, оскільки рішення у вказаній справі було оскаржено в апеляційному порядку, скаргу ОСОБА_1 не було розглянуто.

Судом також встановлено, що Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9 на рішення Київського районного суду м .Одеси від 23 лютого 2015 року повернуто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржила її в Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду від 18 листопада 2020 року було відкрито касаційне провадження у справі № 520/16369/13-ц за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Згодом, ухвалою Верховного суду від 14 червня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_9 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_10 , про зупинення дії рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року та Ухвали Одеського апеляційного суду від 15 липня 2020 року було відмовлено.

Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.07.2020 року було відкрито апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду від 17.12.2019 року (суддя Луняченко В.О.) про встановлення способу виконання рішення.

Крім того, ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.08.2020 року про заміну сторони виконавчого провадження також оскаржила її в апеляційному порядку.

Таким чином, цивільна справа № №520/16369/13-ц з 06.07.2020 року перебувала в Одеському апеляційному суді та Верховному Суді та до теперішнього часу не повернута.

31 травня 2021 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути Відповідачів на користь Позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 01.06.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу для розгляду в порядку спрощеного провадження на 07.07.2021 року.

03.08.2021 року в ході розгляду вищевказаної справи, судді стало відомо, що рішення Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 520/16369/13 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості набрало законної сили, у зупиненні його дії відмовлено ухвалою Верховного суду від 14.06.2021 року.

У зв`язку з чим, у судовому засіданні 03.08.2021 року сторонам було повідомлено про дату та час розгляду скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії та рішення приватного виконавця, а саме на 12.08.2021 року о 14:15 годин.

Таким чином, суд був позбавлений можливості розглядати скаргу ОСОБА_1 , оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2015 року оскаржувалось в Одеському апеляційному суді та Верховному суді, та як вбачається з вищевказаної довідки, цивільну справу було повернуто до Київського районного суду м. Одеси лише 18.05.2021 року та одразу надіслано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Розгляд скарги було призначено до розгляу на 12.08.2021 року у звязку з тим, що суду стало відомо, що на даний час рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2015 є чинним, у зупиненні його дії відмовлено ухвалою Верховного суду від 14.06.2021 року.

Аналізуючи наведені правові норми, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень представника скаржника, відповідно до яких суддя Куриленко О.М. підлягає відводу, оскільки положення частини 1 ст. 37 ЦПК України, в даному випадку, не підлягає застосуванню.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Проте, суддею Куриленко О.М. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, а від так з метою уникнення необ`єктивного розгляду вищевказаної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі, як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді.

При цьому, слід звернути увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід . З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

З урахуванням обставин що склалися, з метою дотримання балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також для унеможливлення обставин які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, для визначення неупередженості суду належить виходить не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (Рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Керуючись ст.ст. 36, 37, 38 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді по справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії та рішення приватного виконавця - відмовити в повному обсязі.

Заяву судді Куриленко Оксани Миколаївни про самовідвід - задовольнити.

Передати справу № 520/16369/13-ц за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на дії та рішення приватного виконавця, до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями Київського районного суду м. Одеси в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.