Справа № 136/685/21
провадження № 2/136/160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Мельник В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) в якому просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,я в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем є батьками дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомогу на утримання дитини не надає, хоча є фінансово спроможним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав. Проте надав заяву з проханням долучити до матеріалів справи довідку про отриману заробітну плату за січень-квітень 2021 року та січень-грудень 2020 року.

Ухвалою суду від 29.04.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони спору, в підтвердження чому є свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 06.04.2021 №1634, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просить суд присудити із відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини, вказуючи, що у добровільному порядку останній їх не надає.

Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Пункти 1, 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище як платника аліментів так і дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо стану здоров`я дитини чи відповідача.

У той же час суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку.

Із довідок наданих ФОП ОСОБА_4 від 06.06.2021 за №12 слідує, що за 2020 рік ОСОБА_2 отримав заробітну плату в розмірі 55300 грн.; за чотири місяці 2021 року 23 750 грн.

Наведене свідчить, що відповідач офіційно працевлаштований, отож має дохід. Доказів наявності у відповідача утриманців не надано, як і не доведено відсутність інших аліментних зобов`язань.

Правилами ст.141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, у тому числі щодо її утримання.

Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача, суд враховує встановлені вище обставини, можливість надання матеріальної допомоги дитині батьком, а також обставини, зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що з урахування зібраних у справі доказів, відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу дитині у спосіб обраний позивачем, у розмірі 1/4 частини заробітку (всіх його доходів) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат керується правилами Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що позов задоволено, а при подачі його до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що його слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 12, 13, 259, 263, 268, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 26.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Шпортун