Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/14/20

2/330/5/2021

"19" серпня 2021 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Гусарової В.В.

при секретарі - Тошевої Д.Е.,

розглянувши цивільну справу за позовом керівника Мелітопольскої окружної прокуратури Запорізької області (місце знаходження: вул. Байбулатова 22, м. Мелітополь Запорізької області, ) в інтересах держави до Кирилівської селищної ради Мелітопольского (Якимівського) району Запорізької області (місце знаходження: Україна, Запорізька область, Мелітопольский ( Якимівський) район, смт. Кирилівка, бул.Приморський 67, ), ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ), державної архітектурно-будівельної інспекції України ( бул. Лесі Українки б. 26 м. Київ, код ЄРДПОУ 37471912), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 ) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку , знесення об`єкту, суд

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку , знесення об`єкту.

1.Позиція сторони позивача

Позов мотивовано наступним.

1.1.Запорізькою обласною державною адміністрацією листом №08-20/585 від 04.04.2002 надано ПП ОСОБА_6 дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування бази відпочинку на косі Федотова на землях запасу Кирилівської селищної ради Якимівського району в довгострокову оренду на 49 років.

На підставі вказаного дозволу на замовлення ПП ОСОБА_6 розроблено проект відведення земельної ділянки для розміщення бази відпочинку.

Згідно з вихідною земельно-кадастровою інформацією вказаного проекту, відведення земельної ділянки в оренду площею 0, 51 га запроектовано за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення зі зміною цільового призначення на - землі рекреаційного призначення. Вказаним проектом відведення передбачено відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у зв`язку з вилученням сільськогосподарських угідь для несільськогосподарських потреб. Зазначений проект отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 21.02.2003 № 215.

Пунктом 1.5 розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації № 73 від 27.02.2003 «Про відведення земель» надано в довгострокову оренду ПП ОСОБА_6 землі запасу Кирилівської селищної ради Якимівського району площею 0, 51 га пасовищ на 49 років для розміщення бази відпочинку на косі ОСОБА_7 . Пунктом 3 вказаного розпорядження доручено Якимівській районній державній адміністрації укласти з ПП ОСОБА_6 договір оренди землі.

20.06.2003 між Якимівською районною державною адміністрацією та ПП ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0, 51 га пасовищ. Земельну ділянку передано в оренду під розташування бази відпочинку. Договір посвідчено державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Тимченко Є.С. та зареєстровано в Якимівському районному відділі земельних ресурсів 01.07.2003 за № 19.

Рішенням Запорізької обласної ради від 29.09.2004 в межі АДРЕСА_6 загальною площею 8, 3 та 1078, 38 га земель та затверджено межі смт. Кирилівка загальною площею 1654, 28 га (витяг з проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж смт. Кирилівка додається).

У зв`язку з цим, 04.07.2007 до вказаного договору оренди від 20.06.2003 укладено додаткову угоду, яку з боку орендодавця підписано Кирилівською селищною радою.

У послідуючому, рішенням сесії Кирилівської селищної ради № 23 від 28.12.2009 надано ПП ОСОБА_6 згоду на зміну функціонального

використання означеної земельної ділянки з «бази відпочинку» на «дачне

будівництво» без зміни її цільового призначення.

Таким чином, земельну ділянку площею 0, 51 га, яку надано в оренду ПП ОСОБА_6 на підставі договору оренди від 20.06.2003, який зареєстровано в Якимівському районному відділі земельних ресурсів 01.07.2003 за № 19 віднесено до земель рекреації на підставі вказаного проекту відведення земельної ділянки ПП ОСОБА_6 для розміщення бази відпочинку. Переведення земель із пасовищ до земель рекреації передбачено зазначеним проектом відведення. Вказане підтверджується також інформацією відділу Держгеокадастру у Якимівському районі від 14.03.2018 № 0-8-0.36-690/115-18.

Пунктом 1.1 п. 1 рішення сесії Кирилівської селищної ради № 15 від 25.02.2010 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для

дачного будівництва» надано згоду ОСОБА_6 на передачу у власність

земельної ділянки для дачного будівництва. Передача вказаної ділянки

здійснюється на підставі відповідних заяв громадян та за рахунок земельної

ділянки площею 0, 51 га, яка була надана в оренду ПП ОСОБА_6 на

підставі договору оренди від 20.06.2003. З урахуванням вказаного вище рішення сесії Кирилівської селищної ради, п.п. 1.7 п.1, п.п. 2.7 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 №27 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,0726 га, яку надано у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_7 .

Зазначене рішення Кирилівської селищної ради, за позицією позивача, в частині затвердження технічної документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки ОСОБА_1 , прийнято з порушеннями вимог законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно і подальше відчуження земельної ділянки, отриманої у власність з порушенням вимог законодавства, є незаконним так як вказана ділянка знаходиться в межах прибрежно-захисної смуги, на яку розповсюджується особливий режим відповідно до положень 60-62ЗК України,85,88 ВК України. На момент прийняття зазначеного рішення проект землеустрою із виготовлення меж прибрежної захисної смуги не був погоджений, а отже необхідно виходити із розмірів прибрежної захисної смуги, встановлений законодавством ( 2 км від урізу води).

Відповідно до схеми прив`язки земельної ділянки до берегової лінії Азовського моря, яка виконана КП «Градпроект», земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0162 розташована на відстані 170,80 та 187,26 метрів від урізу води Азовського моря; земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0163 розташована на відстані 147,02 та 170,80 метрів від урізу води Азовського моря.

На підставі вказаного рішення сесії від 18.05.2010 №27 відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області 03.08.2010 ОСОБА_1 видано державний акт ЯК №900397 на право власності на земельну ділянку площею 0,0726 га з кадастровим номером :11:002:0104, про що у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю вчинено запис №72.

У послідуючому ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та здійснено поділ означеної земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0104 площею 0,0726 га на земельні ділянки кадастрові номери :11:002:0162 площею 0,0300 га та :11:002:0163 площею 0,0426 га.

У зв`язку з цим, відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області 25.08.2010 ОСОБА_1 видано державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0,0426 га з кадастровим номером :11:002:0163 - ЯЛ 102613, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93 та на право власності на земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :11:002:0162 - ЯЛ 102612, акт зареєстровано в Книзі' записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94.

У послідуючому 25.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер

:11:002:0163 відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0, 0426 га з кадастровим номером :11:002:0163, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 25.08.2010 посвідчено нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С. та зареєстровано у реєстрі за № -698. Відповідну інформацію про перехід права власності зареєстровано у Поземельній книзі 15.06.2012 за № 01 та відповідну відмітку зроблено на оригіналі державного акту на право власності на землю серія ЯЛ № 102613.

У свою чергу 08.11.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0163.

Вказаний договір 08.11.2013 посвідчено приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Уколовим С.А. та зареєстровано у реєстрі за №2804.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2019 власником земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0163 на цей час є ОСОБА_3 .

Також 25.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :11:002:0162, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 25.08.2010 посвідчено нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С. та зареєстровано у реєстрі за №-700.

На підставі означеного договору дарування від 25.08.2010 ОСОБА_5 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №458577.

У послідуючому 23.02.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :11:002:0162, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 23.02.2016 посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. та зареєстровано у реєстрі за №417.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2019 власником земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 на цей час є ОСОБА_2 .

1.2.На підставі вищевикладеного, прокурор просить ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати п.п.1.7 п.1, п.п.2.7п.2 рішення Кирилівської с/р від 18.05.2010 року № 27,визнати державні акті на право власності на земельні ділянки, що є предметом позову недійсними, договору дарування та договору купівлі-продажу вказаний земельних ділянок недійсними, скасувати реєстрацію декларацію про готовність об`єкту до експлуатації, знести самочинно побудований будинок, повернути на користь громади вказані земельні ділянки, стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю з підстав, визначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

2.Позиція сторони відповідача Кирилівської селищної ради

Відповідач Кирилівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнала, мотивуючи свою позицію тим, що спірні земельні ділянки знаходиться в межах смт. Кирилівка, є комунальною власністю ( тобто Кирилівська селищна рада передала їх у власність, реалізуючи свої повноваження).Ділянки були виділені для дачного будівництва ( а значить в рекреаційній зоні), тобто з дотриманням цільового призначення.

3. Позиція сторони відповідача ОСОБА_2 ..

Відповідач не визнав позовні вимоги з огляду на наступне. Цільове призначення зазначених земельних ділянок для дачного будівництва до теперішнього часу зазначено в даних Держгеокадастру.

Відомості, що містяться в системі Держгеокадастру, до сьогодні є чинними, не відкликані, не скасовані, та прямо вказують на відсутність будь-яких обмежень щодо перебування спірної земельної ділянки у приватній власності.

Відповідно до затвердженого рішенням № 2 від 09.10.2003 р. Генплану смт. Кирилівка, у плані зонування вулиця Федотова Коса знаходиться в межах селища міського типу.

Позивач ігнорує той факт, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту - смт. Кирилівка. Відтак, в силу вимог ч.б ст. 88 Водного Кодексу України оскаржене рішення Кирилівської селищної ради слід розглядати виключно в контексті рішення цієї ж ради від «09» жовтня 2003 р. № 2 «Про погодження населених пунктів та затвердження Генерального плану».

Посилання позивача лише на формальне застосування норм закону, без застосування спеціальних норм, без врахування викладених фактичних обставин справи, без врахування даних Держгеокадастру , та посилання до положень ст. 88 Водного кодексу України, дає прокурору абсурдні підстави ставити під сумнів законність набуття права власності відповідача та всіх без винятку приватних власників земельних ділянок на території смт. Кирилівка, адже всі вони знаходяться ближче, ніж за 2 кілометри від урізу води Азовського моря.

Крім того, відповідно до чинної редакції ( з 24.07.2021 р.) ст.88 ВК України за відсутності проекту землеустрою прибрежної захисної смуги, в межах населених пунктів вказана зона встановлюється на відстані 100м від урізу води, а тому на підставі положень ст. 58 Конституції України ( навіть якщо суд прийде до висновку, що зазначені земельні ділянки були виділені з порушенням законодавства, що діяло на момент набуття права власності на ділянки та здійснення оскаржуваних правочинів, цивільна відповідальність фізичних осіб ( які є відповідачами по справі), не може наступати, так як у даному випадку закон має зворотно силу.

4.Позиція сторони відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У судовому засіданні їх представник підтримав позицію інших відповідачів, просив у позові відмовити, просив висновки експертів, які були надані в межах інших цивільних справ ( надані прокурором) визнати неналежним доказом.

5.Представник Державно-будівельної інспекції України, відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, письмових заяв до суду не надали.

6.Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

6.1.Так, у судовому засіданні було встановлено, що

Пунктом 1.1 п. 1 рішення сесії Кирилівської селищної ради № 15 від

25.02.2010 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для

дачного будівництва» надано згоду ОСОБА_6 на передачу у власність

земельної ділянки для дачного будівництва. Передача вказаної ділянки

здійснюється на підставі відповідних заяв громадян та за рахунок земельної

ділянки площею 0, 51 га, яка була надана в оренду ПП ОСОБА_6 на

підставі договору оренди від 20.06.2003.

З урахуванням вказаного вище рішення сесії Кирилівської селищної ради, п.п. 1.7 п.1, п.п. 2.7 п.2 рішення Кирилівської селищної ради від 18.05.2010 №27 затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,0726 га, яку надано у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва в АДРЕСА_7 . ( рішення, яке просить позивач визнати незаконним)

На підставі вказаного рішення відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області 03.08.2010 ОСОБА_1 видано державний акт ЯК №900397 на право власності на земельну ділянку площею 0, 0726 га з кадастровим номером :11:002:0104, про що у Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю вчинено запис №72.

У послідуючому ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та здійснено поділ означеної земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0104 площею 0, 0726 га на земельні ділянки кадастрові номери :11:002:0162 площею 0, 0300 га та :11:002:0163 площею 0, 0426 га.

У зв`язку з цим, відділом Держкомзему у Якимівському районі Запорізької області 25.08.2010 ОСОБА_1 видано державні акти на право власності на земельну ділянку площею 0, 0426 га з кадастровим номером :11:002:0163 - ЯЛ 102613, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93 та на право власності на земельну ділянку площею 0, 0300 га з кадастровим номером :11:002:0162 - ЯЛ 102612, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94.

У послідуючому 25.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0163 відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0, 0426 га з кадастровим номером :11:002:0163, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 25.08.2010 посвідчено нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С. та зареєстровано у реєстрі за № -698. Відповідну інформацію про перехід права власності зареєстровано у Поземельній книзі 15.06.2012 за № 01 та відповідну відмітку зроблено на оригіналі державного акту на право власності на землю серія ЯЛ № 102613.

У свою чергу 08.11.2013 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0163.

Вказаний договір 08.11.2013 посвідчено приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Уколовим С.А. та зареєстровано у реєстрі за №2804.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2019 власником земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0163 на цей час є ОСОБА_3 .

Також 25.08.2010 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 відповідно до якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :11:002:0162, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 25.08.2010 посвідчено нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Тимченко Є.С. та зареєстровано у реєстрі за №-700.

На підставі означеного договору дарування від 25.08.2010 ОСОБА_5 отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №458577.

У послідуючому 23.02.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 відповідно до якого ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0300 га з кадастровим номером :11:002:0162, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

Вказаний договір 23.02.2016 посвідчено приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Левченко В.В. та зареєстровано у реєстрі за №417.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2019 власником земельної ділянки кадастровий номер :11:002:0162 на цей час є ОСОБА_2 .

Відповідно до схеми прив`язки земельної ділянки до берегової лінії Азовського моря, яка виконана КП «Градпроект», земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0162 розташована на відстані 170,80 та 187,26 метрів від урізу води Азовського моря; земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0163 розташована на відстані 147,02 та 170,80 метрів від урізу води Азовського моря.

На теперішній час проект землеустрою із встановлення меж прибережної захисної смуги Азовського моря та лиманів на території смт. Кирилівка виготовлений та знаходиться на погодженні .Крім того, прибрежна захисна смуга до схем генерального плану, якій був затверджений сесією рішенням сесії Кирилдівської селищної ради від 14.05.2021 р. № 1 ( а.с.251 -253 том 2 )

Вказані факти сторонами не оспорюються

6.2. Щодо аргументів сторони відповідачів про те, що прокурор при звернення з позовом до суду пропустив строк звернення до суду, суд не погоджується з такою позицію, так як Зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням статті 59 ЗК України має розглядатися як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовна вимога зобов`язати повернути земельну ділянку має розглядатися як негаторний позов, який може бути заявлений упродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. ( відповідно до Постанови від 12.06.2019, № 487/10128/14-ц; Велика палата Верховного Суду; Постанов від 15.09.2020, № 469/1044/17; Спори, що виникають із земельних правовідносин; Велика палата Верховного Суду

6.3. Прокурор вважає, що рішення № 27 від 18.05.2010 року прийнято з порушенням законодавства та підлягає скасуванню.

З цього приводу суд зважає на наступне.

В постанові Великої Палати від 15.09.2020 р. ( справа №469/1044/17), суд зазначив, що : « Для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для повернення цієї ділянки власнику визнання недійсним державного акта не є необхідним. Така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду.

З цих підстав суд погоджується з позицією представника відповідача ОСОБА_8 про те, що позивач обрав не вірний спосіб захисту.

6.4 Щодо вимоги скасування реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації, суд зауважує, що Верховний суд у складі колегії суддів господарського суду в постанові від 12 червня 2019 р. по справі № 916/1986/18 зазначив, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, і як наслідок, вимоги в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації задоволенню не підлягають.

З вказаних підстав, суд дійшов висновку про те, що зазначена вимога також не підлягає задоволенню.

6.5. Відповідно до редакції ч.7 ст. 88 Водного Кодексу України, яка набула чинності 24.07.2021 р. :

"Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо зазначеною містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель"

Як вже зазначалось раніше, зазначені земельні ділянки, що є предметом позову розташовані : земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0162 розташована на відстані 170,80 та 187,26 метрів від урізу води Азовського моря; земельна ділянка кадастровий номер :11:002:0163 розташована на відстані 147,02 та 170,80 метрів від урізу води Азовського моря ( тобто більше ніж сто метрів від урізу води).

Крім того, відповідно до генерального плану смт. Кирилівка на вказані земельні ділянки прибрежна захисна смуга не розташовується.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року № 1-рп/1999 , Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.(абзаци третій, пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, суд дійшов висновку, що так як на теперішній час діє редакція закону, якій встановлює прибрежно-захисну смугу шириною 100 м від урізу води та вона встановлюється генеральними планами населених пунктів( якій діє на теперішній час), відповідачі по справі не можуть нести цивільну відповідальність у вигляді визнання недійсними договору дарування, договору купівлі-продажу, повернення земельної ділянки та знесення дачного будинку і на цих підставах у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

6.6.. Щодо аналізу всіх аргументів сторін при прийнятті рішення

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

На цих підставах, суд вважає недоцільним розглядати всі аргументи сторін.

4.9. На підставі положень статті 141 ЦПК України, оскільки судом позов не задовольняється, підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат немає

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 12,60 ч.3,116,122,123,152 ч.3,186,186-1 Земельного Кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України, , ст. 16,21 ч. 1, 257 ЦК України, ст. 26 п.34,33 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», ст. 5 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною землі »,постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», , п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністества охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 року №434, ст.1Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3,12,13,56,76,77,78,79,80,81,141,158, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

В позові керівника Мелітопольскої окружної прокуратури Запорізької області (місце знаходження: вул. Байбулатова 22, м. Мелітополь Запорізької області, ) в інтересах держави до Кирилівської селищної ради Мелітопольского (Якимівського) району Запорізької області (місце знаходження: Україна, Запорізька область, Мелітопольский ( Якимівський) район, смт. Кирилівка, бул.Приморський 67, ), ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ), державної архітектурно-будівельної інспекції України ( бул. Лесі Українки б. 26 м. Київ, код ЄРДПОУ 37471912), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , код НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_5 ) про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, зобов`язання повернути земельну ділянку , знесення об`єкту- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя