Справа № 2-1948/10

22 березня 2021 року
Рівненський міський суд
у складі головуючої судді Даш`ян К.Е.
за участю секретаря судового засідання Шкіндер І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
06 серпня 2020 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» уклали договір про відступлення прав вимоги до боржників.
05 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «АССЕТС КОНСАЛТ» уклали договір про відступлення прав вимог до боржників за кредитним договором від 26.05.2008 року.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до вимог п. п. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Статтею 55 ЦПК України визначено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК); факторингу (глава 73 ЦК).
Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 20.11.2013, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.1997 у справі «Hornsby v. Greece», п. 40).
Вищевказану правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 643/4902/14-ц.
З урахуванням обставин, встановлених у справі та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 55, 247, 442, 260 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-1948/2010 виданого Рівненським міським судом Рівненської області.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в справі № 2-1948/2010 виданий Рівненським міським судом Рівненської області 21 березня 2011 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 02.07.2010 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян