Справа пр. № 2/756/2220/21
У Х В А Л А

18 серпня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шлапака Р.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - ОСОБА_5 ,

представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , про вселення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа № 756/14815/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , про вселення.

У травні 2021 року ОСОБА_6 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання права на проживання у житлі та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та проживанні у житлі.

У підготовчому засіданні 18 серпня 2021 року представник ОСОБА_6 , відповідач, яка є також законним представником неповнолітніх третіх осіб ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , представник відповідача просили суд прийняту позовну заяву

ОСОБА_6 .

Позивач, її представник, третя особа ОСОБА_5 , яка є також законним представником неповнолітніх третіх осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , у підготовчому засіданні 18 серпня 2021 року заперечували проти прийняття позовної заяви ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожному гарантується право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, в установленому цим Кодексом порядку.

За приписами ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

При цьому передбачене ч. 1 ст. 52 ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ст. ст. 194, 195 ЦПК України.

У процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Отже, позовна заява третьої особи обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів ст. 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, лише у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18).

Як убачається зі змісту первісного позову, ОСОБА_1 , яка є власником

1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , стверджувала, що інший співвласник цього нерухомого майна ОСОБА_3 , чинить позивачеві перешкоди у користуванні її частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема не надає доступу до житла, не надає можливості зробити дублікат ключів від хвіртки та від вхідних дверей. З цих підстав ОСОБА_1 , пред`явила до ОСОБА_3 негаторний позов, в якому просила суд вселити її в будинок

АДРЕСА_1 .

Разом з тим ОСОБА_6 пред`явив до ОСОБА_1 позов, в якому зазначив, що він був власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яку він у подальшому відчужив за договором дарування від 02 серпня 2017 року на користь своєї доньки ОСОБА_3 . ОСОБА_6 вказував на те, що він продовжує мешкати у вказаному житлі, а ОСОБА_1 не визнає його права на проживання у будинку АДРЕСА_1 . З цих підстав він пред`явив до ОСОБА_1 позов про визнання його права на проживання у будинку АДРЕСА_1 та про зобов`язання не чинити перешкод у проживанні та користуванні цим житлом.

Наведене свідчить, що ОСОБА_6 заявлено вимоги, спрямовані на те, що знаходиться поза предметом негаторного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , а тому не можуть бути розглянуті судом як вимоги третьої особи в розумінні ст. 52 ЦПК України. Вимоги, заявлені ОСОБА_6 , можуть бути заявлені ним у самостійному позові.

У своїй постанові від 12 червня 2019 року у справі № 916/542/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у випадку подання особою позову, вимоги за яким не можуть бути визнані судом вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, така позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність повернути ОСОБА_6 подану ним позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання права на проживання у житлі та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та проживанні у житлі.

Керуючись ст. ст. 52, 195 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Повернути ОСОБА_6 подану ним позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання права на проживання у житлі та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні та проживанні у житлі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук