Провадження № 2-н/638/3052/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Поволяєва О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води станом на 01 травня 2021 року в розмірі 7624,89 грн., трьох відсотків річних в розмірі 56,03 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 290,93 грн.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, в якості підстави для звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова зазначено факт реєстрації боржника за місцем проживання на території Шевченківського району м. Харкова.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для розгляду заяви по суті, суд керується таким.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» в редакції з 01.05.2019 передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать в тому числі комунальні послуги, зокрема послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 , за адресою якої боржником було спожито послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з приводу оплати якої подано заяву про видачу судового наказу, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до адміністративнотериторіального поділу міста Києва, місцезнаходження зазначеної квартири відноситься до Печерського району м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, якою встановлено правила виключної підсудності, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання з постачання природного газу.Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

В даній постанові також Верховним Судом зазначено, що квартира, за якою виникла заборгованість по оплаті за вказані послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова. Посилання судів попередніх інстанцій на те, що адреса реєстрації місця проживання відповідачів знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Дзержинського районного суду м. Харкова, як на підставу повернення позовної заяви є необґрунтованими, оскільки у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Таким чином, до заяви про видачу судового наказу в даній цивільній справи повинні застосовуватись правила виключної підсудності, передбачені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, згідно яких позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки нерухоме майно, за яким виникла заборгованість по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, знаходиться на території Печерського району м. Києва, зазначена справа непідсудна Дзержинському районному суду м. Харкова та відноситься до виключної підсудності Печерського районного суду м. Києва.

Вирішуючи питання щодо процесуальних дій суду в ситуації, коли справу отримано з іншого суду за підсудністю, але згідно правил виключної підсудності справа непідсудна суду, до якого вона надійшла, суд керується таким.

У відповідності до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, визначеному ст. 31 ЦПК, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим суд враховує, що розгляд даної справи Дзержинським районним судом м. Харкова призведе не тільки до порушення правил виключної підсудності, встановлених ЦПК України, а й може призвести до порушення права учасників справи на справедливий суд, яке гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст. 6 вказаної Конвенції, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Судом, встановленим законом для розгляду даної цивільної справи, є Печерський районного суду м. Києва.

Крім того, суд враховує положення ч. 2 т. 31 ЦПК України, згідно яких справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, законодавством України передбачений обов`язок передати справу за підсудністю до належного суду навіть після початку розгляду справи, якщо справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Також суд враховує, що розгляд справи з порушенням правил щодо юрисдикції суду, згідно п.п. а) п. 1) ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути підставою дисциплінарної відповідальності судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення права учасників справи на справедливий суд, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також дотримання правил виключної підсудності, суд вважає за необхідне передати справу на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.30, 31, 258-261, 353-354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва (адреса:01601, м. Київ, вулиця Володимирська, 15).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.В. Поволяєва