Справа № 362/4872/20
Провадження № 2/362/828/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Марчука О.Л.,

при секретарі - Лущик Т.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Давиденка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування вимог якого зазначила, що між нею і ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір, який було забезпечено договором іпотеки на належне їй на праві власності домоволодіння.

Надалі, позивачці стало відомо про вчинення 21 лютого 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. виконавчого напису за № 205 щодо звернення стягнення на належне їй нерухоме майно, що було передано в іпотеку.

Посилаючись на порушення законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису, що полягають у вчиненні виконавчого напису за межами строку, встановленого законом, неотриманні нею письмової вимоги банку про погашення боргу і усунення поршень, неотримання нотаріусом документів щодо безспірності розміру заборгованості та вчинення нотаріусом виконавчого напису до спливу тридцяти днів після надіслання письмової вимоги боржнику, позивачка просить визнати зазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (т.с. 1, а.с. 186 - 190).

Представник позивачки в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив фактичні обставини, що викладені у позовній заяві та просив відмовити в задоволенні позову з причин пропуску позовної давності (т.с. 2, а.с. 1 - 3).

Вислухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З наданих виконавчим органом копій матеріалів виконавчого провадження № 52459287 вбачається, що 21.02.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис за № 205 щодо звернення стягнення на нерухоме майно позивачки, а саме: на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.с. 2, а.с. 72 - 73).

Вказану обставину представники сторін визнали і не оспорили в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Натомість, як зазначено самою позивачкою, строк за який стягнуто заборгованість по спірному виконавчому напису нотаріуса становить до 25.01.2013 року.

Як наслідок, спірний виконавчий напис вчинено у межах строку, встановленого законом.

Доводи позивачки щодо неотриманні нею письмової вимоги банку про погашення боргу і усунення поршень, спростовуються копією письмового листа ТОВ «Фастлайн капітал» на її ім`я, що доданий позивачкою до позову (т.с. 1, а.с. 25).

Твердження позивачки про неотримання нотаріусом документів щодо безспірності розміру заборгованості також, слід оцінювати критично, оскільки у спірному виконавчому написі, нотаріус посилається на відповідний розрахунок заборгованості.

Тобто, приватний нотаріус мав достатні правові підстави для вчинення спірного виконавчого напису.

При цьому, вирішуючи справу, суд виходить з наступного.

Норми статей 256 і 257 ЦК України передбачають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Зокрема, в наданих виконавчим органом копіях матеріалів виконавчого провадження № 52459287 на виконання виконавчого напису нотаріуса від 21.02.2013 року за № 205, містяться акти державного виконавця від 21.11.2016 року, із змісту яких вбачається, що у зв`язку із здійсненням даного виконавчого провадження, державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проживання боржника, за адресою: АДРЕСА_1 , де чоловік, який назвався братом боржниці та повідомив місце роботи ОСОБА_1 , а також, державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем роботи боржника, де ОСОБА_1 відмовилася від підпису і отримання документів виконавчого провадження (т.с. 2, а.с. 85, 90).

Також, матеріали виконавчого провадження № 52459287 на виконання виконавчого напису нотаріуса від 21.02.2013 року за № 205 містять поштові повідомлення із підписом ОСОБА_1 про отримання нею в березні 2017 року документів, що були надіслані їй у даному виконавчому провадженні (т.с. 2, а.с. 43, 44).

Отже, враховуючи положення наведених норм цивільного законодавства, слід зробити висновок, що позивачка довідалася про порушення свого права ще в листопаді 2016 року чи, щонайменше в березні 2017 року.

Відбиток штампу вхідної кореспонденції Васильківського міськрайонного суду Київської області, що міститься на першому аркуші позовної заяви, свідчить про факт отримання судом даного позову, що розглядається 18 вересня 2020 року за Вх. № 17980.

Дана обставина вказує на те, що позивачка пропустила встановлений законом строк позовної давності для захисту своїх цивільних прав.

Стороною позивача не наведено жодних причин з яких нею пропущено строк звернення до суду, а тому суд приходить до висновку, що строк позовної давності пропущено через неповажні причини, оскільки судом не встановлено будь-яких обставин, які б обмежували позивачку в реалізації наданого їй права на звернення до суду за захистом своїх інтересів у строки встановлені законом.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачка мала реальну можливість своєчасно у межах строку позовної давності звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права.

Норми частин 3 і 4 статті 267 ЦК України передбачають, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, будь-яких обставин поважності причин пропущення позовної давності, стороною позивача не наведено та відповідних доказів цього суду не надано.

Таким чином, враховуючи заяву представника відповідача про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити саме з підстав спливу позовної давності.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 256 - 264, 267 ЦК України, ст. ст. 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення - 20 серпня 2021 року.