Провадження № 2/344/3355/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись із заявою Державної іпотечної установи про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 1087194,15 грн.

28.07.2021 року відкрито провадження у справі.

10.08.2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру загальною площею 73,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що позивачем заявлено вимогу про стягнення дуже великої суми грошових коштів і в разі задоволення позовних вимог існує ризик перешкоджання та ухилення відповідачів від виконання рішення. Також існує ризик ініціювання одним з подружжя поділу нерухомого майна (квартири) набутої за час шлюбу, оскільки відповідачі перебувають у зареєстрованому з 19.04.1996 року шлюбі, а квартира придбана 02.11.2006 року, тобто в період шлюбу, іншого майна у відповідачів немає. Також, неможливо визначити фінансовий стан позичальника, оскільки не надає інформацію про свій фінансовий стан, тому існує ризик завдання шкоди Державі Україна в особі позивача, у зв`язку з чим існує велика ймовірність неможливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості. Заявник висловив пропозицію щодо незастосування зустрічного забезпечення, оскільки накладення арешту на квартиру не завдасть ніякої шкоди відповідачу.

Згідно відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно трьохкімнатна квартира загальною площею 73,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно 13320231, належить ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22.12.2006 (пункт 4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому вказаний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на викладене, заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

За змістом ч.7 ст.153, ч.6 ст.154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у ч.3 ст.154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч.4 ст.154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить шкоди відповідачу, а також відсутність обставин, визначених ч.3 ст.154 ЦПК України, суд вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на трьохкімнатну квартиру, загальною площею 73,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна в реєстрі прав власності на нерухоме майно 13320231, що належить ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

Копію ухвали направити для виконання Відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та сторонам для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання до 11 серпня 2024 року.

Суддя Бородовський С.О.