Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8663/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Наталія Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Бурко Арсен Мохамед про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Наталії Володимирівни, зареєстрованого в реєстрі за №666 від 11 травня 2021 року, яким запропоновано звернути стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості загальною сумою 629 744,86 грн. та 100,00 грн. за вчинення виконавчого напису, в рамках виконавчого провадження №65722636, у тому числі забороною будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що оскільки нею оспорюється правомірність вчинення приватним нотаріусом вказаного виконавчого напису, який прийнятий до виконання та проводяться виконавчі дії з його примусового виконання. Зазначає, що приватним виконавцем подано заявку до ДП «СЕТАМ» з метою внесення в Систему реалізації майна інформації про проведення електронних торгів з реалізації належної заявниці квартири, та в разі реалізації останньої, ефективний судовий захист буде порушено, виконати майбутнє рішення суду буде неможливо.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьоюстатті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Отже, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису, до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги щодо зупинення стягнення за виконавчим написом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає таке.

Предметом спору є правомірність вчиненого приватним нотаріусом виконавчого напису, а не правомірність дій виконавця, вчинених при виконанні оспореного виконавчого напису.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Як вбачається з матеріалів заяви, 21.07.2021 року приватним виконавцем Бурко А.М. складено заявку про реалізацію житлової нерухомості в ДП «Сетам» в рамках виконавчого провадження №65722636, трикімнатної квартири загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником та іпотекодавцем якої є ОСОБА_1 .

Застосування судом заборони органам виконавчої служби та ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії щодо реалізації нерухомого майна прямо заборонено ч. 11 ст. 150 ЦПК України та є безпосереднім втручанням у права та обов`язки виконавця.

За викладених підстав, заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Наталією Володимирівною, зареєстрованого в реєстрі за №666, від 11 травня 2021 року, яким запропоновано звернути стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 65,8 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для задоволення вимог стягувача Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у розмірі заборгованості загальною сумою 629 744,86 грн. та 100,00 грн. за вчинення виконавчого напису, в рамках виконавчого провадження №65722636, відкритого 08 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Бурко Арсеном Мохаммедом.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Дані боржника: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (адреса: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150, )

Копію ухвали надіслати для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Бурко Арсену Мохаммеду за адресою: 08134, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Вишнева, буд. 36, к.1.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Про виконання ухвали проінформувати Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяБ. І. Кошель