Справа № 504/2682/21
Номер провадження 2/504/2087/21
УХВАЛА

11.08.2021смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Красносільської сільської ради Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за результатом якої позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 04.06.2009 року, що зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 293; визначити місце проживання їх спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2010 року народження, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника с. Кубанки, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 06 до 18 років щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та оплату витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи

За результатом дослідження матеріалів позовної заяви, суддею встановлено наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст. 188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, справи у спорах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей у випадку наявності спору між батьками підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У відповідності до п.5, п. 6 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору.

Відповідно до положень ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

З урахуванням положень зазначеної статті та викладених у позовній заяві обставин, суду мають бути представлені докази наявності спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання неповнолітніх дітей, в даному випадку зазначення доказів, що підтверджують наявність спору між батьками відсутнє.

Позивачем не зазначено, чи проводилося досудове врегулювання спору, а саме чи звертався він чи матір дітей до органу опіки та піклування, чи приймалось рішення за зазначеним питанням.

Відносно вимог щодо стягнення аліментів на трьох неповнолітніх дітей встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів позовної заяви не вбачається місце роботи відповідача, його матеріальний стан та майновий стан, наявність інших осіб, що перебувають на його утриманні.

Судом встановлено, що заявлені позовні вимоги не є похідними та мають розглядатись самостійно, що є доцільним з урахуванням різних форм судочинства, правил розгляду проваджень, предмету доказування.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення (зменшення) сплати судових витрат у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Розглянувши вказане клопотання заявника, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, наявність підстав для відстрочення (зменшення) сплати судового збору підлягає доведенню на загальних підставах.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Так, наведені в заяві аргументи не свідчать про неможливість сплати судового збору не є підставою для відстрочення (зменшення) сплати судового збору. Позивач жодних доказів на підтвердження свого фінансового стану не надала. Одночасно обставини, на які посилається позивач, не входять до переліку, визначеного ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

За вказаних обставин, суддя приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання позовної заяви немайного характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо позов подається фізичною особою. Так, 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідності до Державного бюджету становить 2270 гривні, а отже ставка судового збору становить 908 грн.

Вищевикладене дає підставу судді зробити висновок про неналежне оформлення позовної заяви та її не відповідність ст.175 ЦПК України.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258, 260, 274 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей Красносільської сільської ради Одеської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сафарова А. Ф.