Номер провадження: 22-ц/813/3818/21
Номер справи місцевого суду: 504/3268/17
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - адвоката Редванської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

26 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , із залученням третьої особи на стороні відповідача - Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в віці 52 років померла її тітка - ОСОБА_5 , про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області зроблено відповідний запис за № 236.

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина - 35/100 частин житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , та 375 м.кв. присадибної ділянки, розташованої за тією ж адресою, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житло.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Сагайдак, Чімішлійського району, МРСР, громадянкою Російської Федерації, постійно мешкає: АДРЕСА_2 , право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 35/100 частин житлового будинку загальною площею 26,6 м.кв. з господарчими будівлями та спорудами, житловою площею 16,1 м.кв., розташованого по АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1086, розташовану на території Красносільської сільської ради АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності на підставі Державного акту серії ЯА № 359792 від 09.08.2005 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить питання про скасування рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року, та постановлення нового, яким узадоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2015 року (а.с.5).

За життя ОСОБА_5 залишила нотаріально посвідчений заповіт від 25.08.2011 року, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_3 все належне їй на день смерті майно (а.с.6).

Суд виходив із того, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 35/100 часток житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 375 м.кв. за тією ж адресою.

Згідно з витягом з погосподарської книги Красносільської сільської ради, Лиманського (колишня назва - Комінтернівського) району, Одеської області, в книзі за № 31, особовий рахунок № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 значиться житловий будинок АДРЕСА_1 .

Суд також зазначив, що на підставі ухвали Комінтернівського районного суду від 20.03.2008 року про затвердження мирової угоди щодо розподілу житлового будинку та присадибної земельної ділянки - 65/100 їх частин стало належати ОСОБА_4 та 35/100 їх частин - ОСОБА_5 .

У відповідності з технічним паспортом від 15.06.2015 року, виготовленим ТОВ «Міжнародна юридична компанія «Лекс», спадкова частина будинку складається з: кухні площею 10,5 м.кв., житлової кімнати площею 16,1 м.кв., загальна площа будівлі 26,6 м.кв., житлова площа - 16,1 м.кв.

Крім того, суд виходив із того, що в період подружнього життя ОСОБА_4 приватизував присадибну ділянку площею 0,1086, розташовану на території Красносільської сільської ради, АДРЕСА_1 , отримавши Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 359792 від 09.08.2005 року, а тому суд припинив його право власності на вказану земельну ділянку на підставі п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України.

При цьому суд виходив із того, що відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Оскільки позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 , про що свідчать матеріали спадкової справи № 17/2015, то суд дійшов висновку про необхідність визнання за нею права власності на спадкове майно.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, виходячи з наступних обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, в період її розгляду, відповідач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 56 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 17.01.2018 р. (а.с.92).

Зі спадкодавцем ОСОБА_5 він розірвав шлюб 24 грудня 2004 року і 25.09.2007 року уклав шлюб з ОСОБА_6 (а.с.95, 230).

За життя, а саме: 27.05.2009 року відповідач ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я своєї дружини ОСОБА_6 на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.95,96).

У зв`язку з цими обставинами, ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.02.2018року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача - Красносільська сільська рада, Лиманського району, Одеської області, було зупинене до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника (а.с.98).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.01.2019 року провадження по справі було відновлено, проте без залучення до участі правонаступника ОСОБА_4 (а.с.105), у зв`язку з чим суд розглянув справу у відношенні ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто за два роки до ухвалення судового рішення.

Крім того, судом не було враховано, що визнаючи за ОСОБА_3 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на 35/100 частин житлового будинку загальною площею 26,6 м.кв. з господарчими будівлями та спорудами, житловою площею 16,1 м.кв., розташованого по АДРЕСА_1 , що залишився після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначена частина житлового будинку не належала спадкодавцю, як і земельна ділянка площею 0,1086, розташована на території Красносільської сільської ради АДРЕСА_1 .

Так, із матеріалів справи вбачається, що власником вищевказаного житлового будинку, загальною площею 26,6 м.кв. з господарчими будівлями та спорудами, житловою площею 16,1 м.кв., розташованого по АДРЕСА_1 на час ухвалення оскаржуваного судового рішення була ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.07.2018 року (а.с.150).

Вищевказана земельна ділянка за життя належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі Державного акту серії ЯА № 359792 від 09.08.2005 року.

Проте, в подальшому власником вказаної земельної ділянки стала ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.07.2018 року (а.с.153).

Таким чином, суд першої інстанції оскаржуваним судовим рішенням визнав право власності на частину нерухомого майна, яке в цілому вже належало ОСОБА_6 , та яка не була залучена до участі у справі.

Також суд оскаржуваним рішенням припинив право власності ОСОБА_4 у зв`язку з його смертю на земельну ділянку, яка вже на той час належала на праві власності ОСОБА_6 , яка також не була залучені до участі у справі.

Що стосується мирової угоди, укладеної 20 березня 2007 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а також ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 березня 2007 року про затвердження цієї мирової угоди (а.с.140, 141-142), то колегія суддів зазначає, що вказаною ухвалою суд не визнавав за ОСОБА_5 право власності на частину житлового будинку, загальною площею 26,6 м.кв. з господарчими будівлями та спорудами, житловою площею 16,1 м.кв., розташованого по АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку за вказаною адресою.

Зазначені обставини свідчать про те, що спадкодавцю ОСОБА_5 за життя не належала на праві власності частка вказаного житлового будинку, а тому суд не мав підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 як про визнання за нею права власності на частку житлового будинку, так і на припинення права власності на земельну ділянку, яка за життя належала ОСОБА_4 на праві власності на підставі державного акту серії ЯА № 359792 від 09.08.2005 року, а потім право власності на цю земельну ділянку оформила у встановленому законом порядку заявник апеляційної скарги ОСОБА_6 , про що вказано вище.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів своєї апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, відмовити.

Крім того, відповідно до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 960 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2019 року скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Красносільська сільська рада Лиманського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_6, ІПН: НОМЕР_6 , судовий збір у сумі 960 грн. (дев`ятсот шістдесят гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.08.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра