Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/616/21
Провадження № 2/321/285/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2021 року

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого - судді Машкіної Н.В.,

при секретарі - Бородіної І.В.,

за участю представника позивача - адвоката Козаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 67 років померла його мати - ОСОБА_2 . Після смерті її смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса № 131/02-31 від 24 лютого 2021 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстави ненаданням ним правовстановлюючих документів на спадкове майно. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», де 04.11.2020 року отримав відповідь з копією Договору купівлі-продажу від 21.10.1998 року з відповідною відміткою про реєстрацію права особистої власності за ОСОБА_2 від 23.10.1998 року за № 2371, іншої можливості отримати підтверджуючі документи у нього не має. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок в АДРЕСА_1 , перешкоджає йому в оформленні спадкових прав, внаслідок чого він змушений звертатися до суду з цим позовом, в якому просить встановити юридичний факт, а саме належності правовстановлюючого документу на житловий будинок в АДРЕСА_1 , яким є Договір купівлі-продажу від 21 жовтня 1998 року №Н-342, виданий Товарною Біржою «ІНТЕГРАЛ», та визнати за ним право власності у порядку спадкування на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району, Запорізької області до підготовчого судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 червня 1971 року Михайлівським Райбюро ЗАГС Запорізької області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено запис за № 97. Його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 67 років.

Згідно повідомлення КП «Михайлівське районне архітектурно - планувальне та техінвентаризаційне бюро» від 02.04.2021 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01.04.2021 року становить 205 955 грн. 00 коп.

З копії матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що в результаті почергової зміни власників на теперішній час право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано бюро технічної інвентаризації 23.10.1998 року за № 2371 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 21 жовтня 1998 року.

З копії зазначеного договору, який міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, встановлено, що він був укладений на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991 року «Про товарну біржу» на товарній біржі «Інтеграл» в Журналі реєстрації угод від 21 жовтня 1998 року за № Н-342, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купила житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Реєстрація бюро технічної інвентаризації за спадкодавцем ОСОБА_2 права власності на спадковий житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на жовтень 1998 року не суперечила чинному законодавству.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Проте, постановоюдержавного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 лютого 2021 року за 3 31/02-31, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не були надані.

З копії спадкової справи № 103/2019 вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та який прийняв спадщину, звернувшись у встановлений законом строк з відповідною заявою до нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. При цьому, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на законі і доведені в судовому засіданні, оскільки судом встановленофакт смерті спадкодавця, наявність підстав для закликання позивача до спадкоємства за законом першої черги, відсутність заповіту та інших спадкоємців, які прийняли спадщину за законом, факт прийняття спадщини позивачем, склад спадкового майна відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

В той же час, позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючих документів не ґрунтуються на законі, оскільки позивачем заявлено вимогу щодо факту, встановлення якого не передбачено ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12,13,76,78,81, ч.1 ст. 198, ч.3, ч.4 ст. 200, 258,259,263-265, 268, 228-229, 258 - 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Дата складання повного судового рішення - 25.08.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області, місце розташування: смт. Михайлівка. вул. Центральна, 22

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна