Ухвала

11 липня 2021 року

місто Київ

справа № 554/897/21

провадження № 61-13017ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради, Комунального закладу «Полтавська дитячо-юнацька спортивна школа «ПОЛТАВА» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Департамент культури, молоді та спорту Полтавської міської ради (далі - Департамент) 29 липня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. На порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ на підтвердження сплати судового збору не у повному обсязі.

Відповідно до змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернувся до суду із позовом з вимогами про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 12 січня 2021 року

№ 42-К «Про звільнення ОСОБА_2 »;

- поновлення на роботі;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Департамент оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються виключно позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, відповідач не звільняється від обов`язку справляння судового збору, зокрема за подання касаційної скарги у справі із вимогами щодо поновлення особи на роботі та іншими вимогами у такій справі.

За наведених обставин Департамент зобов`язаний здійснити сплату судового збору з огляду на таке.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами майнового характеру, з якою звернулася у 2021 році фізична особа у цій справі, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908, 00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350, 00 грн).

Сума судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908, 00 грн).

За правилом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено на 2021 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року - 2 270 гривень.

За наведених обставин судовий збір за подання позову у цій справі за вимогами немайнового характеру становив 908, 00 грн, за вимогами майнового характеру, з врахуванням визначеного судом першої інстанції розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу - 39 626, 76 грн, розмір судового збору за якою є меншим за мінімальну ставку судового збору за вимогами такого характеру, тому судовий збір в суді першої інстанції підлягав сплаті у розмірі 1 816, 00 грн (908, 00 х 2), відповідно, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 632, 00 грн (1 816, 00 грн х 2).

До касаційної скарги заявником додано докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1 816, 00 грн.

За наведених обставин заявник зобов`язаний здійснити доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 816, 00 грн. На підтвердження доплати судового збору потрібно надати до суду документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

ІІ. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник визначив:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення про права і обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, який є органом управління для підпорядкованих фізкультурно-спортивних установ;

- (2) судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без належного дослідження доказів.

Верховний Суд констатує, що наведена у касаційній скарзі перша підстава касаційного оскарження не містить належного обґрунтування, заявником не зазначено, як оскаржувані судові рішення стосуються прав, свобод, інтересів та обов`язків Управління у справах фізичної культури та спорту Полтавської міської ради, яким чином зазначений довід впливає на права заявника та законність ухвалених рішень.

Наведена заявником друга підстава касаційного оскарження, а саме ухвалення оскаржуваних рішень без належного дослідження доказів

(пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України), Верховний Суд визначає такою, яка не може бути визначена заявником як самостійна підстава касаційного оскарження без застосування положень пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Отже, заявнику необхідно подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій уточнити та належно обґрунтувати підстави касаційного оскарження рішень суддів судів першої та апеляційної інстанцій, що мають бути викладені відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 квітня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту культури, молоді та спорту Полтавської міської ради, Комунального закладу «Полтавська дитячо-юнацька спортивна школа «ПОЛТАВА» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний