РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/5833/19

Провадження № 22-ц/4815/700/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2021 року у складі судді Красовського О. О., постановлену в м. Рівне повним текстом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернуцлася з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2021 року закрито підготовче провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі. Відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строків для подачі зустрічного позову. Відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та повернуто його ОСОБА_2 .

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті зустрічного позову (в якій вона оскаржена в апеляційному порядку) вмотивована передбаченим ч.1 ст. 127 ЦПК України правом суду за заявою учасника справи поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо причини його пропуску є поважними, та обгрунтовано тими обставинами справи, що строк подання зустрічного позову ОСОБА_2 пропущено і причини такого пропуску (запровадження в Україні карантину з метою непоширення коронавірусу COVID-19 та у зв`язку із зверненням позивачем за правничою допомогою 30.06.2020 року) не є поважними, оскільки копія первісної позовної заяви була ним отримана 22 січня 2020 року, відзив на позов подано 05 лютого 2020 року, тобто у період ще до запровадження в Україні карантинних обмежувальних заходів.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального права, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що ним була подана зустрічна позовна заява 29.12.2020 року з метою захисту своїх прав. Додає, що подача зустрічного позову поза межами встановлених законом строків зумовлена поважними причинами, зокрема, запровадженням карантину в державі та зверненням його за правничого допомогою. Зазначає, що у справі постійно відкладалися судові засідання сторони хворіли, а також він утратив час, намагаючись врегулювати спір мирно, шляхом укладення мирової угоди, проте позивачка від такого відмовилася. Покликаючись на гарантоване Конвенцією про захист прав і основоположних свобод право на доступ до суду, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у поновленні строків подачі зустрічного позову та відмови у прийнятті зустрічного позову, поновити строк для подачі зустрічного позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя звернулася ОСОБА_1 .

05.02.2020 року відповідач подав суду відзив.

02.03.2020 року позивачка подала відповідь на відзив.

10.03.2020 року були подані заперечення на відповідь на відзив.

30.12.2020 року ОСОБА_2 подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (про припинення права власності позивача на 1/5 частини у м. Рівне; припинення позивача права власності на причіп та зобов`язання відповідачки сплатити позивачеві Ѕ частину вартості причепа; припинити право власності відповідачки на Ѕ частину земельної ділянки та на Ѕ частину будівельних матеріалів, що в с. Малий Олексин Рівненського району Рівненської області).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову та повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу (частина перша статті 194 ЦПК України).

За положеннями частини 1 статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За положеннями ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Звертаючись із заявою про поновлення строків подання зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 поважними причинами його пропуску вказував запровадження в Україні карантину з метою непоширення коронавірусу COVID-19 та звернення за правничою допомогою 30.06.2020 року, що в сукупності унеможливило подання зустрічної позовної заяви раніше.

Як вбачається з матеріалів справи, копію позовної заяви ОСОБА_1 , додатки до неї та ухвалу про відкриття провадження від 17.01.2020 року ОСОБА_2 отримав 22 січня 2020 року, що підтверджується його власноручним підписом на заяві (а.с. 26).

Відзив на позовну заяву ним було подано до суду 05 лютого 2020 року, тобто ще до запровадження в Україні карантинних обмежувальних заходів.

Так, з метою запобігання поширення коронавірусу COVID-19, в України з 12 березня 2020 року був встановлений карантин постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Таким чином, покликання апелянта на те, що строк подання зустрічної позовної заяви пропущений ним з поважної причини встановлення загальнодержавних карантинних обмежень спростовуються обставинами справи та судом відхиляються.

Доводи ОСОБА_2 щодо пропуску строку подання зустрічного позову з тих причин, що він звертався за професійною правничою допомогою судом оцінюються критично, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження існування об`єктивних перешкод для звернення за такою допомогою в період, який законодавцем визначений для звернення із зустрічним позовом.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду на п. п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 березня 2021 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Шимків С. С.