СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/516/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

11 серпня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Позивача - Пашковської М.М.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 кошти в розмірі 9424,23 грн безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідачка 05 вересня 2016 року звернулася до Солом`янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Наказом Солом`янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості від 31 грудня 2016 року №НТ160909 Відповідачу надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 12 вересня 2016 року відповідно до ст. 22, ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

У результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України та Державною податковою адміністрацією було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом`янському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості, Відповідачка уклала договір з ПрАТ «ММЦ-СТБ».

З метою підтвердження інформації Шевченківським районним центром зайнятості було проведено перевірку достовірності вказаної інформації.

Перевіркою було встановлено, що ОСОБА_2 16 січня 2017 року, тобто під час перебування в статусі безробітної, уклала цивільно-правовий договір №12080/17 з ПрАТ «ММЦ-СТБ» строком дії до 15.05.2017, метою якого було отримання доходу.

За результатами перевірки складено акт №245 від 16 травня 2017 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення.

Згідно з довідкою розрахунку витрат коштів нарахованих на випадок безробіття відповідачу була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 9424,23 грн за період з 16 січня 2017 року по 27 лютого 2017 року.

Солом`янським районним центром зайнятості Київського міського центру зайнятості було направлено лист-повідомлення Відповідачу №2174 від 06 червня 2017 року про необхідність повернення незаконно отриманих коштів, однак вказана вимога виконана не була.

Враховуючи викладене вище, Позивач просить задовольнити позов.

Відповідач в судовому засідання проти задоволення позову заперечувала. Пояснила, що вона дійсно укладала цивільно-правовий договір з ПрАТ «ММЦ-СТБ» «12080/17 на виконання ролі в аудіовізуальному творі, проте зазначений договір мав загальний характер, будь-якої конкретної роботи не передбачав, регулюючи лише можливу співпрацю в подальшому. Натомість, як зазначає Відповідачка, жодної роботи за договором вона не здійснювала, оплати не отримувала, і будь-якого наміру на заволодіння коштами Центру зайнятості в неї не було.

ІІІ. Мотивувальна частина

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 7, 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Згідно з п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 05 вересня 2016 року звернулася до Солом`янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю, в якій вказала, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Наказом Солом`янського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості від 09 вересня 2016 року №НТ160909 Відповідачу було надано статус безробітного з та призначено допомогу по безробіттю з 12 вересня 2016 року відповідно до п.п. 1,3,4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

У результаті обміну інформацією між Державною службою зайнятості та Пенсійним фондом України було виявлено, що під час перебування на обліку в Солом`янському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості, відповідачка уклала Договір №12080/17 від 16.01.2017 на виконання ролі в аудіовізуальному творі з ПрАТ «Міжнародний Медіа Центр - СТБ».

За результатами перевірки складено акт №245 від 16 травня 2017 року розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення.

Наказом від 06 червня 2016 року №265 було прийнято рішення про повернення незаконно отриманих відповідачкою коштів.

Згідно з довідкою розрахунку витрат коштів нарахованих на випадок безробіття Відповідачці була нарахована та виплачена допомога по безробіттю у розмірі 9424,23 грн за період з 16 січня 2017 року по 27 лютого 2017 року.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітною є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 8 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема у разі: встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Згідно із частиною другою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та статтею 1212 ЦК України, для стягнення з Відповідача виплаченої їй допомоги по безробіттю з огляду на відсутність недобросовісності з боку Відповідача.

Доводи Позивача про те, що Відповідач після того, як її було зареєстровано, як безробітну, уклала цивільно-правовий договір з ПрАТ «ММЦ-СТБ», однак умисно не повідомила про це центр зайнятості, що відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення з неї суми виплаченої допомоги по безробіттю, є безпідставними з огляду на наступне.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів» («Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що хоча Відповідачка і не повідомила Центр зайнятості про укладення нею з ПрАТ «ММЦ-СТБ» цивільно-правової угоди, за якою, як встановлено, вона не отримала на свою користь жодної виплати, це не свідчить про її недобросовісність та наявність підстав для стягнення з неї допомоги по безробіттю в розмірі 9424,23 грн, яка була їй виплачена за період з 16 січня 2017 року по 27 лютого 2017 року.

Така позицію узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у справі 545/163/17 (постанова від 06.02.2019) та справі 362/2992/!7 (постанова від 25.07.2018).

Тобто, враховуючи той факт, що Відповідачка не отримувала за укладеним цивільно-правовим договором від 16.01.2017 жодних виплат, і даний договір був достроково розірваний згідно з додатковою угодою від 01.03.2017, стягнення з ОСОБА_2 виплаченої їй допомоги по безробіттю в сумі 9424,23 гривень не буде відповідати принципу верховенства права та справедливості, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

1. Судові витрати покласти на Позивача.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: Київський міський центр зайнятості, адреса: м. Київ, Жилянська, 47Б, код юридичної особи: 03491091;

4.Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: