Справа № 163/1283/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Провадження № 22-ц/802/963/21 Категорія: 70 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Данилюк В. А.,

секретар Савчук Т. Ф.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_4 подану її представником ОСОБА_2 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою у якій просив визнати виданий Любомльським районним судом виконавчий лист № 163/745/17 від 26 квітня 2017 року про зменшення розміру стягуваних за рішенням цього ж суду від 01 липня 2015 року з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню, та припинити стягнення за цим виконавчим листом.

Зазначав, що рішенням Любомльського районного суду від 01 червня 2020 року, яке набрало законної сили 03 лютого 2021 року, відомості про ОСОБА_3 , як батька ОСОБА_5 виключені із актового запису про її народження.

Ухвалою Любомльського районного суду від 19 квітня 2021 року заяву задоволено частково.

Постановлено визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 163/745/17 від 26 квітня 2017 року, виданий Любомльським районним судом Волинської області про зменшення розміру стягуваних за рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2007 року аліментів з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

У задоволенні решти вимог відмовити.

В апеляційній скарзі поданій представником боржника ОСОБА_2 , висловлено прохання про скасування ухвали та відмову у задоволенні заяви. У судовому засіданні представник ОСОБА_2 пояснила, що ухвала оскаржена в частині задоволення заяви, що також вбачається з мотивувальної частини апеляційної скарги.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Ухвала суду в частині відмови в задоволенні вимог не оскаржується, тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника просить залишити ухвалу суду без змін, вказує, що право вибору того чи іншого судового захисту належить заявнику, закон передбачає як процесуально-правовий так і матеріальний спосіб захисту, тому рішення суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, є правильним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 432 ЦПК України, передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у частині другій статті 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон ) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17 серпня 2007 року у справі № 2-265-2007 з ОСОБА_3 стягнуто в користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2007 року і до її повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2015 року у справі № 163/1283/15-ц зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 за вище вказаним рішенням суду аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

11 вересня 2015 року за цим рішенням суду від 01 липня 2015 року ОСОБА_3 видано виконавчий лист.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2017 року у справі № 163/745/17 задоволено заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 01 червня 2020 року у справі № 163/2425/18, яке набрало законної сили 03 лютого 2021 року, виключено із вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області актового запису № 140 від 13 грудня 2005 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, як батька дитини.

Водночас, рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_3 , на підставі якого видано виконавчий документ, є чинним.

За таких обставин, передбачених Законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з наведених заявником підстав, суперечить указаним нормам.

Пленум Верховного Суду України у пункті 14 Постанови від 15.05.2006 N 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначив, що задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами

Крім того, відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

З наведеного належить дійти висновку, що постановлення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини є підставою для звернення до суду з відповідними вимогами про припинення обов`язку утримувати дитину.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені норми права та дійшов помилкового висновку про наявність передбачених Законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Відповідно до положень частини І статті 376 ЦПК України, . підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною 2 цієї статті, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

При розгляді справи суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому ухвалу суду необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенія заяви в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги сплачений ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 454 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 367, 376, 382, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_4 подану її представником ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року в даній справі в частині задоволення заяви скасувати та постановити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 454 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий

Судді