РІШЕННЯ

Іменем України

04.08.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Ільчишин З.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту №600/02.2-09/112 від 05.07.2007р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (в подальшому перейменований в ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №600/02.2-09/112.

Відповідно до умов договору ОСОБА_1 зобов`язується в порядку та на умовах визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачено договором та графіком погашення кредиту. В порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04.06.2018 року заборгованість становить за кредитом 4 116,58 дол. США, за відсотками 3 800,90 дол. США.

Крім цього в забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 , що випливають з основного договору, 05.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №600/02.2-09/113. Відповідно до умов договору поруки, поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі що і боржник. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов`язків встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору позичальнику та поручителю була направлена вимога про досудове врегулювання спору, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Оскільки відповідачі не виконали свої договірні зобов`язання, позивач просить з них стягнути солідарно заборгованість в розмірі 7 917,48 дол. США, яка складається з 4 116,58 дол. США за кредитом та 3 800,90 дол. США по відсотках, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 101,56 грн.

16.12.2019 року Акціонерним товариством «Альфа-Банк» подано заяву про залучення АТ «Альфа-Банк» до участі у справі як правонаступника АТ «Укрсоцбанк», а також клопотання про розгляд вказаної справи без участі представника позивача. Протокольною ухвалою від 06.10.2020 року суд залучив АТ «Альфа-Банк`як правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк»

01.06.2020 року та 17.12.2020 року представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано відзиви у яких вона вказує, що відповідно до п.1.1 кредитного договору кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 04.07.2009р. Згідно графіку погашення заборгованості вбачається, що остання оплата кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 була здійснена 29.12.2007 року, а ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом лише 04.06.2018 року тобто з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.

Представник позивача та представниця відповідачів подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 600/02.2-09/112 від 05.07.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5000,0 (п`ять тисяч) доларів США зісплатою 21 (двадцять один ) процент, річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, якімістяться в додатку 1 до цього договору, що є невід`ємною складовою частиною цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 04 липня 2009 року.

В забезпечення цього договору між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір поруки №600/02.2-09/113 від 05.07.2007 року.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язанняа бо одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, а відповідач ОСОБА_1 порушив виконання зобов`язань за договором, не вносив кошти на погашення кредиту і сплату відстоків. Також порушив свої зобов`язання і відповідач ОСОБА_2 , який не повернув суми кредиту та відсотки за користування кредитом.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 04.06.2018 року заборгованість за кредитом 4 116,58 дол. США, за відсотками 3 800,90 дол. США.

Як слідує з графіку заборгованості остання оплата за кредитом і відсотками була здійснена ОСОБА_1 у грудні 2007 року.

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору №600/02.2-09/112 від 05.07.2007 року кінцевий строк погашення кредиту складає не пізніше 04 липня 2009 року.

Позивач пред`явив позов в суд лише 18.06.2018 р. Відомостей про укладення договору про збільшення строку позовної давності з ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно кредитного договору №600/02.2-09/112 строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу,пені) прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Остання оплата кредитних коштів, згідно з графіком погашення заборгованості, ОСОБА_1 була здійснена у 29 грудня 2007 р. Після цього жодних коштів за кредитним договором відповідач не сплачував, дій, що свідчили б про визнання боргу, як це передбачено ч.1 ст.264 ЦК України, не вчиняв.

Перебіг позовної давності щодо сплати чергових місячних платежів розпочався з січня 2008 р., а по загальній сумі заборгованості по кредиту з 05.07.2009 року і закінчився відповідно 05.07.2012 року.

З даним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд лише 18.06.2018р.

Представником відповідачів подано до суду заяву про застосування позовної давності.

Доказів поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не подано.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за спливом позовної давності в силу дії ч.4 ст.267 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.253, 257, 261, 267 ЦК України, ст.ст.259, 265, 354 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором №600/02.2-09/112 від 05.07.2007р. та договором поруки №600/02.2-09/113 від 05.07.2007р. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ПАТ «Укрсоцбанк», , МФО 300023, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Дзеньдзюра С.М.