У Х В А Л А

03 серпня2021 року м. Київ

Справа № 761/7861/21

Провадження: № 22-ц/824/12314/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року, постановлену під головуванням судді Волошина В.О.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «МАДІС», до ОСОБА_1 про стягнення суми,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року заяви ОСОБА_1 про визнання доказів неналежними та витребування доказів залишено без задоволення.

26 липня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла вказана справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка містить вимоги як щодо оскарження ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так і щодо ухвали про відмову у витребуванні доказів.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України встановлений вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів обов`язково зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед, необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Слід відмітити, що цивільним процесуальним законодавством передбачено механізм витребування доказів як способу забезпечення доказів (ст. 116 ЦПК України) та витребування доказів (ст. 84 ЦПК України), тобто, процесуальний закон чітко розмежовує такі поняття.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про витребування доказів на підставі ч. 6 ст. 95 ЦПК України.

Однак, зі змісту статті 353 ЦПК України не вбачається, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів.

Пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів не оскаржується в апеляційному порядку, апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 3, п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року щодо визнання доказів неналежними та витребування доказів повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: І.В. Іванова

А.А. Пікуль