Справа № 202/4448/21
Провадження № 2/202/2169/2021
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2021 року м.Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ісаєва Д.А. ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Карлова Тетяна Геннадіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Карлова Тетяна Геннадіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 27.07.2021 року дана позовна заява була залишена без руху,оскільки не відповідала вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України.

06.08.2021 року до суду від представника позивача надійшла заява про відкриття провадження у праві у зв`язку зі сплатою позивачем судового збору.

Дослідивши заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає повторному залишенню без руху з огляду на наступне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження (п. 2 постанови ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Із позовної заяви вбачається, що встановлення юридичного факту - факту постійного проживання особи зі спадкодавцем впливає на спадкові права позивача, тому остання звернулась до суду у порядку позовного провадження, об`єднавши дві вимоги: немайнову - встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем та майнову - права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Згідно з ч. 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Аналогічне положення міститься в п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до якого у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6Закону України«Про судовийзбір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Позивачем в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги, зокрема остання просить встановити факт постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Таким чином позивач заявила вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за поданням до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий бір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 гривень) та майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору в сумі 1362,00 грн.

Тобто, позивачем в повному обсязі сплачений судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908,00 грн., а за вимогу немайнового характеру про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, судовий збір сплачено не в повному обсязі, зокрема сплачено 454,00 грн., натомість відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому, суд зазначає, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Водночас, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід повторно залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1) доплатити судовий збір в розмірі 454 гривень та надати суду квитанцію про його сплату.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 175, 177 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: державний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Карлова Тетяна Геннадіївна, про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом повторно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А.Ісаєва