Провадження № 2/679/6/2021
Справа № 679/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м.Нетішин цивільну справу № 679/8/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого у шлюбі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна набутого у шлюбі, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого у шлюбі.

В обґрунтування позову зазначив, що 18 вересня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі ОСОБА_3 про що в книзі реєстрацій шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області було зроблено відповідний актовий запис № 207.

Вказує, що після реєстрації шлюбу він вселився в квартиру АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі він разом з дружиною - ОСОБА_3 проживав до кінця січня 2016 року. Під час спільного проживання між ними нерідко виникали непорозуміння та конфліктні ситуації. Після чергового конфлікту, який виник в кінці січня позивач прийняв рішення, що вони мають певний час пожити окремо. Взявши необхідні особисті речі, він переселився на певний період в квартиру знайомих. Зазначає, що він сподівався, що після якогось періоду окремого проживання вони порозуміються і їхнє сімейне життя налагодиться. Однак його сподівання не виправдались - відносини не налагодились - відповідачка порушила в суді справу про розірвання шлюбу, змінила замок на вхідних дверях квартири чим фактично завадила його безперешкодному користуванню квартирою в яку він свого часу вселився як член її сім`ї, заважала йому користуватись майном, яке вони свого часу придбали . З огляду на таку поведінку відповідачки позивач змушений звернутись до суду за захистом порушеного права - змушений поставити питання про розподіл майна набутого нами під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі.

Так, під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою придбали наступне майно: телевізор Samsung з комплектом окулярів ЗД вартістю 3500.00 грн., телефон Lenovo А6000 -3000.00 грн., блендер Bosh - 400 .00 грн., світильник 200.00 грн., ОСОБА_4 - 1300,00 грн., телефон Samsung galaxy - 2000,00 грн., кішка породи британська веслоуха 1500.00 грн., електрочайник - 400.00 грн., стереосистему до комп`ютера-600.00 грн., жалюзі та запорний механізм до дверей - 1500.00 грн., люстра -500.00 грн., фен - 600.00 грн., вирівнювач волосся-400.00 грн., горщики для квітів - 3 шт. по 100.00 =300.00 грн., набір тарілок та чашок - 500.00 грн., накопичувачі пам`яті 2 шт. - 180 грн., 2 комплекти постільної білизни по 400.00 грн., а всього на суму - 17680.00 гривень.

27.03.2017 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій вказала, що 18.09.2010 року вона з ОСОБА_1 уклали шлюб, який того ж дня було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції, актовим записом №207.

Як подружжя вони з ОСОБА_1 проживали після реєстрації шлюбу до кінця січня 2016 року. З кінця січня 2016 року припинили підтримувати будь-які шлюбні відносини, проживали окремо та спільного господарства не вели, а 16.08.2016 року шлюб між ними було розірвано.

Також вказує, що за час перебування у шлюбі з 18.09.2010 року по момент припиненням шлюбних відносин, тобто до кінця січня 2016 року, поряд з іншим майном, за рахунок спільних коштів було спільно набуто у спільну власність майно: моторолер (скутер) Honda Dio; моторолер (скутер) Honda Dio; ноутбук Hewlett Packard.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 31.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.03.2017 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна набутого у шлюбі.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22.05.2017 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17.11.2017 року клопотання сторін про витребування доказів задоволено.

Суд зазначає, що 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.9 Розділу VII Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувся за правилами загального позовного провадження, що передбачено новою редакцією ЦПК України.

В судове засідання сторони у справі не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до клопотань представника позивача ОСОБА_5 та відповідачки за первісним позовом і позивачки за зустрічним позовом розгляд справи просили проводити без їхньої участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, дійшов до висновку, що як і первісний позов так і зустрічний позов із наведених у них мотивів не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справа або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

В силу ч.1ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

За частинами першою, другою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є в спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з частинами 1,2,4,5 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 18 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №207.

Згідно з рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.08.2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК України).

Таким чином, сторонами у справі не підтвердили належними доказами те, що майно, яке вони вказували в позовних заявах дійсно придбане саме ними та під час перебування у шлюбі .

Крім того, з матеріалів справи та пояснень сторін суд не може встановити, в якої із сторін знаходиться майно.

Виходячи з заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені первісні та зустрічні позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки таке не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Вирішуючи питання в порядку ст.141 ЦПК України та враховуючи відмову в задоволенні первісного та зустрічного позову, понесені сторонами судові витрати слід покласти на останніх.

На підставі ст. ст. 13, 81, 89, 259,263-265,273ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна набутого у шлюбі - відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна набутого у шлюбі - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.07.2021 року.

Сторони у справі №679/8/17:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 );

Відповідачка: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 );

Суддя Б.І.Базарник