Справа № 357/4037/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Бутова Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААІ № 454681, виданого 23.05.1997 року.

В обґрунтування заяви вказувала, що під час оформлення договору дарування заявник не змогла реалізувати своє право власності, оскільки нотаріусом Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори відмовлено в оформленні договору з підстав наявності розбіжностей в написанні прізвища заявника у паспорті та свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

15.04.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

28.05.2021 року ухвалою судді прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено розгляд в порядку окремого провадження.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

10.08.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

16.01.1998 року заявнику у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Міським відділом № 2 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до картки фізичної особи - платника податків Білоцерківською ОДПІ в Київській області ОСОБА_1 присвоєно ідентифікаціний номер НОМЕР_2 .

Згідно з наявною в матеріалах справи копією свідоцтва від 23.05.1997 року про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в реєстрі № 4-1728, посвідченою державним нотаріусом державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Базановою Т.В., прізвище спадкоємиці, яка отримала спадкове майно, вказано « ОСОБА_4 ».

Відповідно до реєстрового напису Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації, що міститься на звороті копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.1997 року, в реєстрову книгу внесено запис щодо реєстрації квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 під № 92, реєстр № 10793.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.10.1996 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В матеріалах справи також містяться копії свідоцтв про смерть ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику ОСОБА_1 з метою реалізації її прав власника та оформлення договору дарування квартири.

Таким чином, оскільки заявник у справі ОСОБА_1 та спадкоємець за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23.05.1997 року ОСОБА_8 є однією і тією ж самою особою, тому суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності особі правовстановлюючого документу, отже заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 4, 10, 81, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААІ № 454681, виданого 23.05.1997 року.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СуддяА. Ю. Цуранов