Справа № 487/2560/20
Провадження № 2/487/308/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді: Сухаревич З.М., за участю секретарів судового засідання: Дорош В.В., Колісниченко В.М., Рафальської Т.В., Драчинської О.В., представника позивача - Голубашенка Т.О., відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 , в якій АТ просить зобов`язати ОСОБА_1 надати безперешкодний та безплатний доступ представникам (працівникам) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 для виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року по справі №487/5704/16-ц.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що для виконання рішення суду №487/5704/16-ц про відновлення газопостачання необхідно припинити газопостачання на частину будинку АДРЕСА_1 , після чого з`єднати шляхом зварювання, газові труби в кв. АДРЕСА_3 та перевірити будинковий газопровід шляхом опресування повітря. Для останнього необхідний доступ до всіх без виключення квартир будинку АДРЕСА_1 , в яких було припинено газопостачання. Позивач неодноразово намагався отримати доступ до квартири АДРЕСА_1 , проте відповідач, який до того ж є стягувачем, такого доступу не надав, чим порушив право АТ «Миколаївгаз» передбачене п. 5 гл. 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ. Через неможливість виконати рішення суду державним виконавцем накладаються штрафи. Не погоджуючись з зазначеними штрафами АТ «Миколаївгаз» звернулось до суду із позовом про їх скасування. П`ятий апеляційний адміністративний суд в своїх постановах від 23.04.2020 року вказував про відсутність рішення суду щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати доступ в його квартиру представниками АТ «Миколаївгаз» з метою відновлення газопостачання. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду.

26 травня 2020 року зазначена позовна заява залишена без руху.

29 травня 2020 року на виконання вимог ухвали представником позивача подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначив. що відповідач порушив право позивача на безперешкодний та безплатний доступ до кв. АДРЕСА_1 . Позивач обмежений у праві звернення до суду із заявою про встановлення чи зміну способу порядку виконання рішення суду, тому змушений звернутись до суду із позовною заявою.

09 червня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

18.06.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позов з наступних причин: позов подано особою, яка не наділена повноваженнями представляти АТ «ОГС «Миколаївгаз».

03 липня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

20 липня 2020 до суду надійшла заява відповідача про надання правовстановлюючих документів.

27 липня 2020 року до суду надійшла заява відповідача про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

01 вересня 2020 року від відповідача надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року задоволено клопотання відповідача про проведення судового засідання 02.11.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

21.10.2020 до суду надійшло клопотання відповідача про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

21.10.2020 до суду надійшло клопотання відповідача про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

02 листопада 2020 року від відповідача надійшло клопотання про зняття питання, що не стосується предмета спору, в якому просив зняти питання, що стосується Правила безпеки систем газопостачання, так як воно не стосується предмета спору.

02 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання відповідача про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

В судовому засіданні 02.11.2020 представник позивача підтримав позов, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні 02.11.2020 відповідач позов не визнав, пояснив, що надасть доступ до квартири після підключення газової труби і для перевірки лічильника газу, перевірки показань.

10 листопада 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про долучення до матеріалів справи копії статуту товариства та витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою суду від 17 листопада 200 року задоволено клопотання відповідача про проведення судовий засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

13 листопада 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в якому він, посилаючись на те, що позивачем не надано Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання робіт, просив ухвалити рішення, яким в позові відмовити.

18 листопада 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача.

23 листопада 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача.

27 листопада 2020 року до суду надійшла заява відповідача про уточнення позовних вимог, клопотання про витребування доказів.

11.12.2020 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких повідомляє суд, що 25 листопада 2020 року Верховний Суд в постанові по справі № 947/26219/19 висловився з приводу виконання оператором ГРМ обов`язку щодо безкоштовного встановлення споживачу індивідуального та загально будинкового лічильника природного газу.

05.01.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

02.02.2021 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких він просить долучити відповідь Мінюст від 20.01.21, рахунок за послуги газопостачання.

10 березня 2021 року до суду надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що позивачем не надано документів на підтвердження повноважень адвоката Голубашенко Т.О.

29 березня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про визнання доказу недопустимим/неналежним/недостовірним.

22 квітня 2021 року до суду надійшли додаткові пояснення відповідача.

28 квітня 2021 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позов, надав пояснення аналогічні змісту позову. Також пояснив, що судовим рішення встановлена бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду про відновлення газопостачання. Для відновлення газопостачання необхідний доступ до квартири позивача для огляду газового обладнання і опресуванню повітрям, відповідно до вимог п. 7.17. Правил безпеки систем газопостачання, який відповідач не надає, тому товариство змушено звернутись до суду. В наступні судові засідання представник позивача не з`явився, 04.08.2021 подав заяву про проведення судового засідання без участі представника АТ «Миколаївгаз». Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на те, що позов підписано неуповноваженою особою, держава не може втручатися у здійснення власником права власності та вимоги позовної заяви мають розглядатись в порядку виконання рішення у справі № 487/5704/16-ц . Також зазначив, що він не є споживачем природного газу і ним укладено договір з «Нафтогаз України», п. 7.17 Правил безпеки систем газопостачання застосовується під час здачі будинку в експлуатацію. У його випадку слід застосовувати п. 7.16 Правил, відповідно до якого, після врізання відгалужень у діючий газопровід місце з`єднання необхідно перевіряти на щільність приладовим методом або за допомогою мильної емульсії. Вважає, що АТ «Миколаївгаз» не має відношення до його майна в квартирі, а доступ до лічильника газу він надасть для перевірки показань після підключення газу.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як свідчать матеріали справи, правовою підставою для звернення з даним позовом АТ «Миколаївгаз» визначено п. 5 гл. 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ.

Вказаним пунктом визначено, що Оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для:

перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій;

перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу;

виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Вказані положення кореспондуються з положеннями п.п. 3 і 7.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2498.

Таким чином, відновлення газопостачання передбачає надання доступу до помешкання.

Як встановлено судом, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ПАТ «Миколаївгаз» відновити газопостачання шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в квартирі АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , до загальної системи газопостачання, стягнуто на його користь 2000 грн. морально шкоди та розподілено судові витрати.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Положеннями ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Так, відповідно до вимог ст.129 Конституції України та ст.ст. 2, 18 ЦПК України судове рішення, що набрали законної сили є обов`язковим до виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З метою виконання рішення суду представником АТ «Миколаївгаз», який є правонаступником ПАТ «Миколаївгаз», неодноразово надсилались листи ОСОБА_1 щодо надання доступу до помешкання, але такий доступ не був наданий, про що складено Акт 04.07.2019, 05.07.2019, 15.07.2018, 18.07.2019, 07.04.2020, 09.04.2020, 04.05.2020 (а.с. 31-46 том 1).

У зв`язку з цим державним виконавцем Заводського ВДВС ПМУ МЮ (м. Одеса) винесено постанови від 09.07.2019 та 23.07.2019 про накладення штрафу.

Вказані постанови були оскаржені АТ «Миколаївгаз» та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

23 квітня 2020 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року залишено в силі.

Також, у лютому 2020 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" звернулося до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Заводського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи: Державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кухарь С.С., в якому просило визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу за повторне не виконання рішення суду та вимог державного виконавця від 30 січня 2020 року по ВП №60924645.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

23 квітня 2020 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року залишено в силі.

Звертаючись до суду із вказаними позовами, представник АТ «Миколаївгаз» посилався зокрема на те, що виконання рішення суду передбачає надання стягувачем доступу до свого помешкання. Втім, ОСОБА_1 в доступі до помешкання було відмовлено, про що складені відповідні акти.

В постанові від 23 квітня 2020 року, П`ятий апеляційний адміністративний суд зазначив, що «...в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач вчиняв всі залежні від нього заходи на виконання рішення суду, зокрема, в матеріалах справи відсутнє рішення суду щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати доступ в його квартиру представникам АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" з метою відновлення газопостачання.»

Окрім цього, 20.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року, ПАТ «Миколаївгаз» було зобов`язано відновити газопостачання, шляхом приєднання газового приладу (газової плити) в належній йому квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку із чим 22.06.2017 року, ним було подано відповідну заяву до відповідача про відновлення газопостачання. В свою чергу відповідач, покладені на нього зобов`язання не виконав та газопостачання не відновив, що у свою чергу є порушенням п.9.2 умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

31 травня 2019 року постановою Миколаївського апеляційного суду рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2019 року залишено без змін.

У вказаній постанові суд зазначив, що «...правомірно зазначив суд, саме позивачем ОСОБА_1 були допущені зволікання у виконанні обов`язків передбачених п.7.4 п.п.4 Договору, що на даний час унеможливлюють виконання уповноваженими особами ПАТ «Миколаївгаз» дій щодо відновлення газопостачання в кв. АДРЕСА_1 шляхом приєднання газового приладу, а саме газової плити розташованої в цій квартирі.»

Підпунктом 4 пункту 7.4 Типового договору розподілу природного газу, передбачено, що споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, враховуючи встановлені судовими рішеннями обставини, суд вважає доведеним порушення відповідачем положень п. 5 гл. 5 розділу ІІІ Кодексу ГРМ і п.п 3 п. 7.2, п. п. 4 п. 7.4 Типового договору розподілу природного газу.

Окрім цього, безпосередньо у судовому засіданні, позивач пояснив, що має намір надавати працівникам АТ «Миколаївгаз» лише після відновлення газопостачання та для перевірки показів лічильника.

При цьому, відповідно до п. 7.17 Правил безпеки систем газопостачання (затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 5.05.2015 № 285) всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Отже, вимоги відповідача щодо допуску до газового обладнання після підключення газопостачання не узгоджуються з п. 7.17 Правил безпеки газопостачання.

Ігнорування правил безпеки систем газопостачання є неприпустимими, оскільки газопроводи і споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, виконання правил безпеки є певною гарантією надійності та функціонування системи газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення.

Доводи відповідача щодо зміни постачальника газу на «Нафтогаз», а тому він не є споживачем послуг АТ «Миколаївгаз», суд відхиляє, оскільки зміна постачальника газу не впливає на обов`язок АТ «Миколаївгаз» виконати рішення суду.

Окрім цього, Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Миколаївгаз» на підставі Закону України «Про ринок природного газу» № 329 від 09 04.2015 р не є постачальником природного газу населенню міста Миколаєва, а здійснює лише функції розподілу природного газу на території Миколаївської області.

АТ «Миколаївгаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу, отже є оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ), на підставі Ліцензії №1228 від 09.04.2015 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

А відповідно до положень п.6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, які кореспондуються положенням п.9.2 Договору, відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 проігноровані звернення АТ «Миколаївгаз» щодо надання доступу до помешкання для виконання рішення суду про відновлення газопостачання, про що складено Акт 04.07.2019, 05.07.2019, 15.07.2018, 18.07.2019, 07.04.2020, 09.04.2020, 04.05.2020.

Вищевказані докази суд вважає належними та допустимими. Таким чином, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не бажає впустити на територію свого помешкання працівників АТ «Миколаївгаз» для виконання рішення суду від 22.06.2017 року по справі № 487/5804/16-ц.

Щодо посилання відповідача на недопустимість наданих позивачем Актів, оскільки вони не відповідають за формою та змістом Кодексу ГРМ, підписані особами, повноваження яких не можливо встановити, не розглядались комісією з розгляду актів про порушення, суд оцінює критично, оскільки ці Акти не є актами про порушення, а тому не мають відповідати вимогам Кодексу ГРМ, яким визначена форма та зміст Актів про порушення Кодексу газорозподільних систем. Надані позивачем акти є засобом закріплення інформації про встановлені обставини щодо виконання рішення суду.

Позивач також посилається на ст. 319 ЦК України, відповідно до якої Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Суд погоджується з відповідачем, що така вимога встановлена законодавством, а саме ч. 6 ст. 319 ЦК України.

Водночас, п. 5 гл. 5 розділу ІІІ ГРМ, п.п. 3 і 7.2 Типового договору розподілу природного газу, які є спеціальним законом у правовідносинах відповідача та позивача, зобов`язує споживача забезпечувати доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для виконання робіт з відновлення газопостачання.

При чому, пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресування не допускається (п. 7.17 Правил безпеки систем газопостачання).

Тому суд не може взяти до уваги аргумент відмовідача, оскільки ігнорування правил безпеки систем газопостачання є неприпустимими.

Також ОСОБА_1 посилався на відсутність у представника АТ «Миколаївгаз», який підписав позовну заяву, заяву про усунення недоліків, листи АТ «Миколаївгаз» повноважень на представництво.

Суд вважає безпідставними такі твердження.

Так, на підтвердження повноважень представляти інтереси АТ «Миколаївгаз» адвокатом Голубашенком Т.О. до позовної заяви подані: підписана головою правління АТ «Миколаївгаз» довіреність № 007Др-160-1219 від 06 грудня 2019 року на право представляти інтереси АТ «Миколаївгаз» у судах всіх видів, ланок та інстанцій та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК №001504.

Вказані документи відповідають вимогам частини 3 статті 58, частини 1 статті 60 ЦПК України і є належними та достатніми для представництва інтересів АТ «Миколаївгаз» у суді.

Підсумовуючи викладене, враховуючи що судом встановлено порушення прав позивача, на якого покладено обов`язок виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року по справі № 487/5804/16-ц і виконання цього рішення можливе лише за умови дотримання нормативних документів, які регламентують безпеку газопостачання, які передбачають доступ у приміщення споживача, доступ до якого відповідачем не надається, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 141, 259, 263-265, 352, 354-355, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 надати безперешкодний та безоплатний доступ представникам (працівникам) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , для виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 22.06.2017 року по справі № 487/5804/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», , адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, 159.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13 серпня 2021 року.

Суддя: З.М. Сухаревич