РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12.08.2021

м. Одеса

Справа № 522/89/21

Провадження № 2/522/28/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кріль Х.С.,

при секретарі Насарая А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення суми позики.

ВСТАНОВИВ:

1.04.01.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 .

2.Позивач просить суд:

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 30% річних від простроченої суми у розмірі 30 337 (тридцять тисяч триста тридцять сім) доларів США;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму судового збору в розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн.

3.21.01.2021 відкрито провадження у справі.

4.В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, уточнивши лише, що просить фактично крім основної суми боргу стягнути 30 % річних від простроченої суми, що становить 30 275,30 дол. США, а не 30 337 дол. США. Розрахунок 30 337 дол. США проведений з помилкою в даті строку початку виконання зобов`язання.

5.Відповідач та його представник в судові засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся, проте на адресу суду повертались поштові відправлення з причин відсутності адресата за адресою.

6.Представник позивача ОСОБА_4 подав суду клопотання від 22.03.2021, від 05.04.2021 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути до суду через карантинні обмеження у м. Києві, наданням часу для ознайомлення з матеріалами справи, поданням відзиву. Клопотанням від 20.05.2021 просив не розглядати справу без нього та відповідача, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Проте не надано доказів участі у іншому процесі, а фото з інтернет-сайту суду про призначення справ до розгляду не свідчить, що саме цей представник приймає в них участь. В подальшому такі докази ним не надано.11.08.2021 представник відповідача знову подав клопотання про відкладення розгляду справи, зазначаючи, що про дату засідання, призначеного на 12.08.2021 дізнався лише о 09.00 год., а також зайнятий у іншому судовому процесі. Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом визнано ці причини непідтвердженими та не поважними, правове значення має лише належне повідомлення про день та час розгляду справи. Відповідач та його представник були повідомлені належним чином про судові засідання, в тому числі через електронну пошту, зазначену адвокатом, проте до суду не з`явилась.

7.Представник позивача просила продовжити розгляд справи без участі відповідача та його представника, оскільки відзив ними не подано навіть на стадії судового розгляду справи, доказів зайнятості у інших судових процесах не надано, не зазначено причини неявки самого відповідача, а уразі неможливості прибуття до суду з іншого міста, адвокат не клопотав про розгляд справи в режимі відеоконференції. Наведено свідчить про безпричинне затягування розгляду справи та небажання реально брати участь у розгляді цієї справи.

8.Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16.01.2018 та 24.05.2018 між ним та ОСОБА_3 було укладено договори позики. На виконання договорів ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 гроші (16.01.2018 30 500 дол. США; 15.02.2018 14 850 дол. США; 07.03.2018 14 650 дол. США; 11.06.2018 30 000 дол. США). Отримання ОСОБА_3 грошей підтверджується оригіналами розписок. За умовами обох договорів ОСОБА_3 повинен був повернути гроші до 31.12.2018. Проте повернув лише частину боргу 11.10.2018 у розмірі 40 000 дол. США та 15 000 дол. США. Отже, не повернуто у строк до 31.12.2018 всього 35 000 дол. США. Так як відповідач прострочив виконання зобов`язання, за умовами п. 8.1 Договору позики повинен сплатити 30 % річних від простроченої суми, що становить 30 337 дол. США.

9.Відзив на позов не подавався.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

10.16.01.2018 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено письмовий договір позики № 1.

11.Відповідно до пункту 1 договору ОСОБА_2 зобов`язується, в порядку передбаченому цим договором, на вимогу ОСОБА_3 передати суму позики в межах 60 000 дол. США.

12.Сума позики та момент її передачі визначається у розписках про отримання коштів, що оформлюється позичальником та є невід`ємними частинами договору (пункт 4).

13.Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві отриману суму позики до 31.12.2018. Повернення коштів оформлюється розписками, що оформляються позикодавцем та є частинами цього договору. Повернення коштів позичальником може здійснюватися частинами (пункт 5).

14.Відповідно до пункту 6 договору позичальник зобов`язується щомісяця до повного повернення суми позики самостійно нараховувати та сплачувати позикодавцю відсотки за користування грошовими коштами. Розмір відсотків встановлюється на рівні 3% від отриманої суми позики за кожен календарний місяць користування.

15.Згідно з пунктом 8.1 договору у разу порушення строку повернення суми позики більше ніж на 10 календарних днів позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 20% від суми вчасно не повернутої суми позики. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник сплачує позикодавцю 30% річних від простроченої суми.

16.Відповідно до розписки (додаток № 1 до договору позики № 1 від 16.01.2018) від 16.01.2018 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму позики у розмірі 30 500 дол. США.

17.Відповідно до розписки (додаток № 2 до договору позики № 1 від 16.01.2018) від 15.02.2018 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму позики у розмірі 14 850 дол. США.

18.Відповідно до розписки (додаток № 3 до договору позики № 1 від 16.01.2018) від 07.03.2018 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму позики у розмірі 14 650 дол. США.

19.Розписки складені в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

20.24.05.2018 між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір позики № 2, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язується на вимогу ОСОБА_3 передати суму позики в межах 30 000 дол. США.

21.Решту умов цього договору № 2 від 24.05.2018 є ідентичними умовам договору позики №1 від 16.01.2018.

22.Відповідно до розписки (додаток № 1 до договору позики № 2 від 24.05.2018) від 24.05.2018 ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 суму позики у розмірі 30 000 дол. США. Розписка складена у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

23.11.10.2019 ОСОБА_3 повернув ОСОБА_2 гроші, отримані за договором позики № 1 від 16.01.2018 у розмірі 40 000 дол. США.

24.Крім того, позивач визнає, що у період до 31.12.2018 відповідачем за договором позики № 1 від 16.01.2018 повернуто ще 15 000 дол. США, однак розписки немає.

25.До договорів розписки додано Карту зі зразками підписів та відбитка печатки громадської організації «Ю.Верум», голова ради Гречухін М.Є. Завідчив підпис Гречухіна М.Є. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дячук О.А.

26.Зазначені оригінали договорів та розписок надані суду, які засвідчені підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Щодо основної суми боргу.

27.Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

28.Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

29.Стаття 536 ЦК України передбачає сплату процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

30.Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

31.Частиною 2 ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, а ч.1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

32.Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

33.У ч.2 ст. 640 ЦК України зазначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

34.Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

35.Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

36.За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

37.Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

38.Вказана правова позиція відповідає судовій практиці Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, у постанові у справі № 6-50цс16 від 24 лютого 2016 року.

39.Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки (постанова Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 8 червня 2016 року у справі № 6-1103цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16).

40.Судом встановлено, що за договором позики № 1 від 16.01.2018 відповідач ОСОБА_3 взяв у борг 60 000 доларів США, а за договором позики № 2 від 24.05.2018 30 000 дол. США. Всього 90 000 доларів США.

41.Строк повернення коштів до 31.12.2018.

42.У період до 31.12.2018 відповідач повернув кошти у розмірі 15 000 дол. США (визнається позивачем).

43.Крім того, 11.10.2019 відповідач повернув ще 40 000 дол. США (розписка від 11.10.2019 складена позивачем).

44.Сума боргу за договором позики № 1 від 16.01.2018 складає 5 000 дол. США, а за договором № 2 - 30 000 дол. США.

45.Факт укладення між сторонами договору позики, передачі позивачем відповідачу обумовлених в договорі коштів, підтверджено належними доказами.

46.Зважаючи на те, що відповідачем порушено зобов`язання щодо своєчасного повернення боргу за договором позики № 1 та № 2, строк повернення коштів до 31.12.2018, кошти не повернув, суд вважає законною вимогу позикодавця про стягнення з позичальника боргу в розмірі 35 000 дол. США.

Щодо стягнення 30% річних від простроченої суми.

47.Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

48.Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

49.Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України.

50.Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

51.Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

52.За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

53.У постанові Верховного Суду (від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

54.Як вбачається з договорів позики № 1 та № 2 відповідно до ст. 625 ЦК України позичальник сплачує позикодавцю 30% річних від простроченої суми.

55.Таким чином, вимога позивача про стягнення 30% річних від простроченої суми є обґрунтованою, подана в межах трирічного строку позовної давності та підлягає задоволенню.

56.Щодо обчислення суми 30 % річних на суму боргу.

57.За розпискою № 1 (договір позики № 1) відповідачем отримано 30 500 дол. США. До 31.12.2018 повернуто 15 000 дол. США, а 11.10.2019 повернуто 15 500 дол. США. Кількість днів прострочення повернення боргу 15 500 дол. США складає 283 (з 01.01.2019 по 10.10.2019). 30% річних від простроченої суми становить 3 605,3 дол. США (15 500*30/100/365*283).

58.За розпискою № 2 (договір позики № 1) отримано 14 850 дол. США. 11.10.2019 повернуто 14 850 дол. США. Кількість днів прострочення повернення боргу 14 850 дол. США складає 283 (з 01.01.2019 по 10.10.2019). 30% річних від простроченої суми становить 3 466,36 дол. США (14 850*30/100/365*283).

59.За розпискою № 3 (договір позики № 1) отримано 14 650 дол. США. 11.10.2019 повернуто 9 650 дол. США. Кількість днів прострочення повернення боргу 14 650 дол. США складає 283 (з 01.01.2019 по 10.10.2019). 30% річних від простроченої суми становить 3 407,59 дол. США (14 650*30/100/365*283).

60.Неповернені кошти у розмірі 5 000 дол. США. Кількість днів прострочення складає 82 (з 11.10.2019 по 31.12.2019) та 365 (з 01.01.2020 по 30.12.2020). 30% річних від простроченої суми становить 1 832,89 дол. США ((5 000 *30/100/365*82)+(5 000*30/100/366*365)).

61.За розпискою № 1 (договір позики № 2) відповідачем отримано 30 000 дол. США. Кількість днів прострочення повернення боргу складає 365 (з 01.01.2019 по 31.12.2019) та 365 (з 01.01.2020 по 30.12.2020). 30% річних від простроченої суми становить 17 975,41 дол. США ((30 000*30/100/365*365)+(30 000*30/100/366*365)).

62.Таким чином, загальний розмір 30% річних від простроченої суми, що підлягає стягненню з відповідача становить 30 275,30 дол. США (3 605,30+3 454,11+3 407,59+1 832,89+17 975,41).

63.Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

64.Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в сумі 10 510 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 259, 263- 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) тридцять відсотків річних від простроченої суми у розмірі 30 275,30 (тридцять тисяч двісті сімдесят п`ять) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.08.2021.

Суддя Х.С. Кріль