Справа №359/6814/20
Провадження №2/359/808/2021
03.08.2021 р. м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Рожковій Ж.Р.
представника позивача Шабатіної І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом
В обґрунтування заявлених позовних вимог виконувач обов`язків керівника Бориспільської місцевої прокуратури зазначає, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 25 січня 2019 року на 127 кілометрі автодороги Н-22 здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Mersedes-Benz модель Atego, реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що свідчить акт №0021528 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0002111 у зв`язку з виявленням на транспортному засобі перевищення навантаження на осі.
Згідно нформації наданої територіальним сервісним центром №3241 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Київській області вказаний транспортний засіб станом на 25 січня 2019 року належав ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, 25 січня 2019 року уповноваженими посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області здійснено розрахунок №192/ОАД плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 561,96 євро.
Розрахунок проведений відповідно до затвердженої формули (з урахуванням норм пункту 31-1, затвердженої постановою КМУ №879 від 27.06.2007), а саме: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де (П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів; К - коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків -у постійному розмірі ; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі) П =(0,640)*606*3=561,96 євро.
Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті (а.с.28-29).
Представник позивача Бориспільської місцевої прокуратури Київської області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Управління Укртрансбезпеки у Волинській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник Державної служби України з безпеки на транспорті в судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25 січня 2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на 127 км а/д Н-22 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки «МЕRCEDES-ВENZ Atego» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , під час якої було встановлено перевищення нормативних вагових параметрів, про що складено Акт №0021528 про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів (а.с.17).
За наслідками перевірки 25 січня 2019 року складено Довідку №0002111 про результати здійснення габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки «МЕRCEDES-ВENZ Atego» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2 ) відповідно до якої перевищено параметри від нормативів (а.с.15).
Відповідно до розрахунку №192/ОАД від 25 січня 2019 року власнику автомобіля марки «МЕRCEDES-ВENZ Atego» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із перевищенням параметрів від нормативу, які зазначені у пункті 2.1.1 Правил дорожнього руху, на 22,7 відсотків і розраховано згідно затвердженої формули плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування у розмірі 561,96 євро (а.с.18).
З повідомлення Головного сервісного центру МВС вбачається, що станом на 26 червня 2020 року транспортний засіб «МЕRCEDES-ВENZ Atego» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не належить громадянину ОСОБА_1 . Проте, даний транспортний засіб був зареєстрований за ОСОБА_1 в період з 06.02.2016 року по 27.03.2019 року (а.с.20).
Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у визначених законом випадках.
Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Однією з форм представництва є звернення до суду з позовною заявою, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.
Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
Відповідно до постанови КМУ №442 від 10.09.2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, шляхом злиття Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті.
Постановою КМУ №103 від 11.02.2015 року затверджено положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення), відповідно до п.1 якого, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Відповідно до п. 4 Положення, одним з основних завдань Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Також, Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, та здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (п. п. 15, 27 п. 5 Положення).
На підставі постанови КМУ № 592 від 26.06.2015 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби України з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області.
Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567) визначено, що усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України, підлягають державному контролю.
Згідно з п.3 Порядку, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека та її територіальні органи.
Незважаючи на вказане, Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, а саме звернення до суду не вжито, що підтверджується листом управління Уктрансбезпеки у Волинській області (а.с.13).
Пунктом 6 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Положенням п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 тон (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т, здвоєнні осі - 18 т, строєні - 24 т), або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Відповідно до ч.3 ст.48 Закону України Про автомобільний транспорт , у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно п.27 Порядку №879 від 27.06.2007 передбачено, що плата за проїзд справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами. Згідно ст. 48 цього ж Закону, документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.
Пунктом 31 Порядку №879 встановлено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.
Згідно із п.311 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.
Незважаючи на те, що відповідно до п.31.1 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за даними Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, у визначений вище термін платник ОСОБА_1 дані кошти добровільно не сплатив.
За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а відтак підлягає стягненню в судовому порядку.
Пунктом 26 Порядку № 879 встановлено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.
Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141, 258-259,263-265,279,280-284 ЦПК України, суд -
Позов Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 09 серпня 2021 року.
Суддя Чирка С.С.