Єдиний унікальний номер судової справи: 477/653/21
Провадження № 22-ц/812/1458/21
Постанова

Іменем України

09 серпня 2021 року м. Миколаїв справа № 477/653/21

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: прокурора - Лукіної В.М., представника Кабінету Міністрів України - Дівущак А.Ю., представника ДП «Миколаївське лісове господарство» - Андрієнко П.А., представника Мішково-Погорілівської сільської ради - Костенюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Миколаївської обласної прокуратури на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 червня 2021 року, постановлену суддею Семеновою Л.М., у приміщенні того ж суду в м. Миколаєві об 11 год. 59 хв., у цивільній справі за позовом керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки,

встановив:

06 квітня 2021 року керівник Миколаївської обласної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» (далі - ДП «Миколаївське лісове господарство») до Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення в частині, повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Мішково-Погорілівської сільської ради від 11 грудня 2019 року №10 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1225 га (кадастровий номер :07:000:0103) для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 листопада 2020 року за №39052900 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Прокурор вказував, що спірна земельна ділянка належить до земель державного лісового фонду, входить в межі об`єкту природно-заповідного фонду та не вилучалась з постійного користування ДП «Миколаївське лісове господарство», а тому не могла бути передана у власність фізичної особи.

Посилаючись на викладене та грубі порушення земельного та лісового законодавства, прокурор просив визнати незаконним та скасувати рішення у вказаній частині та зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з правом постійного користування ДП «Миколаївське лісове господарство» вказану земельну ділянку.

17 червня 2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідача Мішково-Погорілівської сільської ради - Костенюк М.В. про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду за адміністративним провадженням у справі №400/4204/21, за позовом першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави, Миколаївської районної державної адміністрації до Миколаївської районної ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача ДП «Миколаївське лісове господарство», Мішково-Погорілівська сільська рада, про визнання протиправним та нечинним рішення Вітовської районної ради Миколаївської області від 15 лютого 2019 року №8 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно - територіальних утворень села Мішково-Погорілове Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Клопотання мотивовано тим, що оскаржуване прокурором рішення сільської ради у даній справі прийнято відповідачем з посиланням на існуюче рішення Вітовської районної ради від 15 лютого 2019 року №8, що оскаржується в порядку адміністративного судочинства, а тому на дані позови взаємопов`язані між собою та мають частковий спільний предмет.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 червня 2021 року зупинене провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду за позовом першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави, Миколаївської районної державної адміністрації до Миколаївської районної ради Миколаївської області (треті особи - ДП «Миколаївське лісове господарство», Мішково-Погорілівська сільська рада) про визнання протиправним та нечинним рішення Вітовської районної ради Миколаївської області від 15 лютого 2019 року №8 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно територіальних утворень села Мішково-Погорілове Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (справа №400/4204/21).

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Прокурор посилався на те, що підстави цивільного позову не ґрунтуються на рішенні органу місцевого самоврядування від 15 лютого 2019 року, яке є предметом оскарження в адміністративному провадженні. Тому цивільна справа може бути розглянута по суті незалежно від результатів розгляду адміністративного позову, що свідчить про порушення судом першої інстанції положень пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (пункт 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Висновок про можливість чи неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, який має ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій судовій справі.

З матеріалів справи вбачається, що у справі, яка розглядається, підставою цивільного позову прокурор зазначав порушення органом місцевого самоврядування вимог земельного, лісового та природоохоронного законодавства при передачі земель, які належать до лісового та природоохоронного фонду, у власність відповідача ОСОБА_1 , а саме без вилучення їх у належного землекористувача, з порушенням обмежень щодо передачі земель цієї категорії у приватну власність та компетенції відповідних органів щодо розпорядження землями державної власності окремих категорій.

Питання щодо належності спірної земельної ділянки до такої категорії земель та наявність статусу державної власності вирішується на підставі оцінки умов та порядку набуття землями відповідного статусу та підтвердження цих фактів відповідними доказами.

Предметом оскарження в адміністративній справі №400/4204/21 є рішення Мішково-Погорілівської сільської ради №8 від 15 лютого 2019 року щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних утворень с. Мішково-Погорілове загальною площею 585,5368 га, до яких, за твердження представника Мішково-Погорілівської сільської ради, включено і земельний масив площею 34 га, куди входить і спірна земельна ділянка.

Отже, в межах і цивільного, і адміністративного позову мають досліджуватись та оцінюватись доводи про віднесення земельної ділянки до певної категорії земель, зокрема, державної або комунальної власності, земель лісогосподарського, природоохоронного або іншого призначення.

Проте, загальний (спільний) характер деяких питань, які мають вирішуватись в межах кожної з цих справ, може лише, у деякій-мірі, спростити розгляд цивільної справи, але не призводить до об`єктивної неможливості розгляду цивільної справи до вирішення адміністративного позову.

Наявність рішення №8 від 15 лютого 2019 року не є підставою цивільного позову прокурора, а може бути лише доказом на доведеність або спростування тих чи інших обставин. До того ж, рішення в адміністративній справі не може мати виключно преюдиційного значення для розгляду цивільної справи через відмінність сторін (частина 4 статті 82 ЦПК України).

Отже, встановлені обставини свідчать про те, що підстави цивільного позову прокурора та надані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цивільній справі, що є перешкодою для застосування правил пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Обставин, які би на цій стадії (підготовче провадження) свідчили про неможливість розгляду справи до розгляду по суті адміністративної справи, судом не встановлено.

Проте таке питання може виникнути при розгляді справи по суті та бути підставою для повторного вирішення питання щодо застосування правил статті 251 ЦПК України.

Оскільки висновок суду першої інстанції про спільність предмету цивільного та адміністративного позовів є необґрунтованим та передчасним, ухвала суду від 17 червня 2021 року про зупинення провадження підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Миколаївської обласної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 червня 2021 року скасувати та направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: П.П. Лисенко

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року.