Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1325/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 серпня 2021 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І.
з секретарем Деменчук О. Г.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів , -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій, з врахуванням уточнення позовних вимог просить збільшити розмір стягуваних з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , із 700 грн. на 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи вимоги обставинами покращення матеріального становища платника аліментів та недостатністю суми стягуваних аліментів для утримання дочки.
Позивач у позові та додатково поданій заяві просила здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи заперечень не висловила.
Відповідач відзиву на позов не подав, будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, причин неявки в судове засідання не повідомив, клопотань не заявляв.
Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.
Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30.08.2017 року у справі № 286/1002/17, яке набрало законної сили 30.08.2017 року, скасовано рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 08.06.2017 року про відмову в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та ухвалено нове, яким позов задоволено частково, вирішено стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 700 грн. щомісяця, крім часу літніх канікул липня-серпня щороку, починаючи з 07.04.2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітньою донькою 23 років.

При прийнятті рішення апеляційний суд виходив зокрема з того, що повнолітня дочка сторін, яка продовжує навчання і не досягла 23 років, у зв`язку із стаціонарним навчанням позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно себе утримувати, а отже потребує матеріальної допомоги від батьків; відповідач є особою працездатного віку і ним не доведено існування будь-яких обмежень через стан здоров`я до працевлаштування, а обставини звільнення позивача з роботи свідчить про намір його ухилитися від обов`язку щодо утримання повнолітньої дочки; на час розгляду справи відповідач є платником аліментів щодо утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку у центрі зайнятості та отримує державну допомогу по безробіттю; оскільки дохід відповідача не є постійним, то розмір аліментів визначено судом у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Тобто, враховуючи зміст статей 192, 200 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач, як отримувач аліментів, покликається на те, що з часу ухвалення рішення апеляційним судом матеріальне становище відповідача, як платника аліментів, покращилося, так як він працевлаштувався у ТОВ «Овруч Стоун» та отримує регулярний дохід, що свідчить про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, стягнутих судом на утримання їх повнолітньої доньки.

Зокрема, як підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» від 27.07.2021 року № 534, ОСОБА_2 працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» з 04.12.2018 року по 29.04.2021 року на посаді електрослюсаря з ремонту устаткування 4 розряду та за період з 01.11.2020 року по 29.04.2021 року його сукупний дохід склав 97467,46 грн., з яких утримано 24606,16 грн., виплачено 72861,30 грн.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому такі положення закону не виключають і одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна матеріального стану є самостійною, незалежною від зміни сімейного стану підставою для зміни розміру аліментів.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному випадку вирішуючи спір, суд вважає, що зміна матеріального стану позивача є достатньою підставою для зміни розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки. Зокрема, позивачем належними доказами доведено перед судом, що з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача суттєво покращився, через що останній має змогу виплачувати аліменти у визначеному в позові розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. А тому зазначені обставини враховуються судом при ухваленні судового рішення, що є підставою задоволення позовних вимог в цій частині. При цьому суд вважає, що позов в частині вимоги стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, задоволенню не підлягає, оскільки мінімальний розмір стягуваних аліментів на утримання повнолітніх законодавством не передбачений.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280, 281, 284, 287, 288, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30.08.2017 року у справі № 286/1002/17, із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка продовжує навчання, з суми 700 грн. щомісяця на 1/4 частину його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення, подавши заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.08.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко