Справа 729/342/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 серпня 2021 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Малюшицької Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на дітей. В своїй заяві вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.08.2008 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач, являючись батьком неповнолітніх дітей, ухиляється від належного добровільного матеріального їх утримання. Тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше розміру передбаченого чинним законодавством.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить трекінг відстеження поштового повідомлення (а.с.28), заяв про відкладення розгляду, розгляд в його відсутність не подавав, а тому суд ухвалив розгляд проводити в його відсутність, в порядку заочного провадження.

Тому з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, судом проводиться заочний розгляд справи.

Розгляд справи проводився відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, видані відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Бобровицького районного управління (а.с.5-6).

Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради №5630/Ф-07-12-2021 від 05.04.2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю (а.с.4)

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19.09.2016 року шлюб укладений між подружжям розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з того, що сторони зобов`язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхніх дітей, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів буде відповідати принципу відповідальності відповідача за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей і він не погіршить критично матеріальний стан відповідача, буде відповідати принципу справедливості, соціальної захищеності і розумності.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст.180,182,183 СК України, ст. ст.10,12,258,259,263,264,268,280,354 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Пінськ, Брестської області, Білорусь, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 06.04.2021 року і продовжуючи до їх повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.І. Бойко