Справа № 186/1689/20
Провадження № 2/188/232/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

секретар судового засідання Лукіна Л.Г.

справа №186/1689/20

позивач : ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

про стягнення інфляційних втрат, три проценти річних від просроченої суми та процентів за ставкою НБУ (користування чужими грошима)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат, три проценти річних від просроченої суми та процентів за ставкою НБУ (користування чужими грошима).

В обгрунтування позову зазначив, матеріалами цивільної справи № 186/1799/15-ц встановлено, що згідно розписок від 30.04.2015 року та 22.06.2015 року, ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 12 000 грн. та 25 000 грн. відповідно зі строком повернення боргу в розмірі 25000 гривень - за вимогою позичальника, а борг в розмірі 12000 гривень до 15.05.2015 року. Згідно розписок загальна сума позики складає 37 000 гривень.

Так як умови зобов`язання (позики) не виконувались відповідачем, позичені грошові кошти не були повернуті до 01 серпня 2015 року, позивач змушений був звернутися до суду і заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 30.04.2015 року в розмірі 12 000 гривень, від 22.06.2015 року в розмірі 25 000 гривень, а загалом - 37 000 (тридцять сім тисяч) гривень, а також судовий збір у розмірі 487.20 гривень та витрати на публікацію оголошення в ЗМІ про виклик відповідача в розмірі 210 гривень (справа № 186/1799/15-ц).

На день звернення з позовною заявою, судове рішення від 29.01.2016 року у справі № 186/1799/15-ц - невиконане, щомісяця, в примусовому порядку з відповідача державною виконавчою службою стягуються грошові кошти на повернення боргу, виконання судового рішення, але цих коштів замало для повного погашення боргу і тому вже травалий час відбувається примусове виконання судового рішення, але в зв`язку з інфляційними процесами в Україні, грошові кошти знецінюються.

Позивач вважає, що інфляційні втрати складають 13329.01 грн.; 3% річних 2673.48, проценти за користування чужими грошима складають 17937.43 грн.

Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню за рішенням суду з відповідача ОСОБА_2 , за тривале неповернення коштів та незаконне користування чужими коштами, становить:

33 939 гривні 92 копійок (13 329.01 + 2 673.48 + 17937.43).

Виходячи з засад виваженості та розумності позивач вважає за доцільне зменшити суму, яка підлягає стягненню, з 33 939.92 гривень до 11 000.00 гривень та стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень. За подання позовної заяви сплачено судовий збір - 840.80 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 11 000 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 840.80 грн.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, поштове відправлення, відповідно о повідомлення №385 повернулось до суду з зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд вважає можливим розгляд справи без участі сторін.

Вивчивши позов та додані до нього письмові докази суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.06.2021 у справі № 753/16143/18 (№ в ЄДРСР 98267432) зазначено, згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, зроблено висновок, що у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України строк повернення неохопленої попередніми періодами заборгованості за кредитним договором вважається таким, що настав, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позиція Великої палати Верховного Суду полягає в тому, що проценти за правомірне користування грошовими коштами можуть нараховуватись лише в межах визначеного договором строку кредитування. Після спливу строку кредитування нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України, що підтверджується правовими висновками, які містяться у пунктах 48-55 постанови Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 №444/9519/12.

Суд приходить до висновку проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати яких урегульовано частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті й після спливу визначеного позикою строку.

Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Постанова ВП ВС від 07.07.2020 по справі № 296/10217/15-ц (№ в ЄДРСР 90458917) Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні з урахуванням встановленого індексу інфляції.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 37000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до наданих позивачем письмових доказів з відповідача стягується заборгованість по виконавчому провадженню №50264093, яке відкрито 22.02.2016 року по виконавчому листу №186/1799 від 29.01.2016 року про стягнення заборгованості в розмірі 37000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Враховуючи сталу практику Верховного Суду та положення ЦК України суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, є законною та обґрунтованою.

Розрахунок щодо стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення підлягає за період з дня винесення рішення, з 29.01.2019 року по 01.10.2020 року.

Відповідно до листа начальника Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №16222 від 12.10.2020 року загальна сума коштів стягнута з ОСОБА_2 за весь період становить 22345.21 грн. Залишок боргу станом на 01.10.2020 року складає 14654.79 коп.

Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції здійснюється з урахуванням:

період прострочення: 29.01.2016 - 01.10.2020.

сума заборгованості - 14654.79 грн.

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення: лют. 2016 = 99.6 бер.

2016 = 101.0 квіт. 2016 = 103.5 трав. 2016 = 100.1 черв. 2016 = 99.8 лип. 2016 = 99.9 серп. 2016 = 99.7 вер. 2016 = 101.8 жовт. 2016 = 102.8 лист. 2016 = 101.8 груд. 2016 100.9 січ. 2017 =101.1 лют. 2017 = 101.0 бер. 2017 = 101.8 квіт. 2017 = 100.9 трав.

2017 = 101.3 черв. 2017 = 101.6 лип. 2017 = 100.2 серп. 2017 = 99.9 вер. 2017 = 102.1 жовт. 2017 = 101.2 лист. 2017 = 100.9 груд. 2017 = 101.0 січ. 2018 = 101.5 лют. 2018 100.9 бер. 2018 = 101.1 квіт. 2018 = 100.8 трав. 2018 = 100.0 черв. 2018 = 100.0 лип.

2018 = 99.3 серп. 2018 = 100.0 вер. 2018 = 101.9 жовт. 2018 = 101.7 лист. 2018 = 101 груд. 2018 = 100.8 січ. 2019 = 101.0 лют. 2019 = 100.5 бер. 2019 = 100.9 квіт. 2019 = 101.0 трав. 2019 = 100.7 черв. 2019 = 99.5 лип. 2019 = 99.4 серп. 2019 = 99.7 вер. 20 = 100.7 жовт. 2019 = 100.7 лист. 2019 = 100.1 груд. 2019 = 99.8 січ. 2020 = 100.2 лю 2020 = 99.7 бер. 2020 = 100.8 квіт. 2020 = 100.8 трав. 2020 = 100.3 черв. 2020 = 100. лип. 2020 = 99.4 серп. 2020 = 99.8 вер. 2020 = 100.5;

[Сукупний індекс інфляції] = 99.6:100 (лют. 2016) * 101.0:100 (бер. 2016) * 103.5:100 (квіт. 2016) * 100.1:100 (трав. 2016) * 99.8:100 (черв. 2016) * 99.9:100 (лиі 2016) * 99.7:100 (серп. 2016) * 101.8:100 (вер. 2016) * 102.8:100 (жовт. 2016) * 101.8:100 (лист. 2016) * 100.9:100 (груд. 2016) * 101.1:100 (січ. 2017) * 101.0:100 (лют. 2017) * 101.8:100 (бер. 2017) * 100.9:100 (квіт. 2017) * 101.3:100 (трав. 2017) : 101.6:100 (черв. 2017) * 100.2:100 (лип. 2017) * 99.9:100 (серп. 2017) * 102.0:100 (вер. 2017) * 101.2:100 (жовт. 2017) * 100.9:100 (лист. 2017) * 101.0:100 (груд. 2017 * 101.5:100 (січ. 2018) * 100.9:100 (лют. 2018) * 101.1:100 (бер. 2018) * 100.8:100 (квіт. 2018) * 100.0:100 (трав. 2018) * 100.0:100 (черв. 2018) * 99.3:100 (лип. 2018)н 100.0:100 (серп. 2018) * 101.9:100 (вер. 2018) * 101.7:100 (жовт. 2018) * 101.4:100 (лист. 2018) * 100.8:100 (груд. 2018) * 101.0:100 (січ. 2019) * 100.5:100 (лют. 2019) 100.9:100 (бер. 2019) * 101.0:100 (квіт. 2019) * 100.7:100 (трав. 2019) * 99.5:100 (черв. 2019) * 99.4:100 (лип. 2019) * 99.7:100 (серп. 2019) * 100.7:100 (вер. 2019) * 100.7:100 (жовт. 2019) * 100.1:100 (лист. 2019) * 99.8:100 (груд. 2019) * 100.2:100 (січ. 2020) * 99.7:100 (лют. 2020) * 100.8:100 (бер. 2020) * 100.8:100 (квіт. 2020) * 100.3:100 (трав. 2020) * 100.2:100 (черв. 2020) * 99.4:100 (лип. 2020) * 99.8:100 (серп. 2020) * 100.5:100 (вер. 2020) = 1.47052431.

Інфляційне нарахування = 14654.79 * 1.47052431 -14654.79 = 6895.43

Розрахунок 3 % річних за ст. 625 ЦКУ:

період прострочення: 29.01.2016 - 01.10.2020.

сума заборгованості - 14654.79 грн.

кількість днів прострочення - 1707

Сума санкції = 14654.79*3/100/366*338 + 14654.79*3/100/365*365 + 14654.79*3/100/365*365 + 14654.79*3/100/365*365 + 14654.79*3/100/366*274 = 2054.07 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати, три проценти річних від частково не сплаченої суми боргу в розмірі 14654.79 грн. за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 року станом на 01.10.2020 року у розмірі 8949.50 грн. з яких:

6895.43 інфляційні нарахування;

2054.07 - сума санкції 3% річних.

Вимоги про стягнення суми позики не підлягає задоволенню, так як вона вже стягнута заочним рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 року в розмірі 37000 грн.

Вимога стягнути відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України проценти за користування чужими грошима також не підлягають задоволенню відповідно до висновку в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18)

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову на суму 11000 грн. сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., враховуючи розмір задоволених позовних вимог суд приходить до висновку про стягнення з відповідача суми судового збіру в розмірі 840,80 грн.

В задоволенні стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з переїздом позивача до іншого населеного пункту та компенсації за відрив від звичайних занять слід відмовити так як сума зазначених судових витрат, заявлених до відшкодування в порушення вимог ч.5 ст.141 ЦПК України не підтверджена відповідними доказами.

Керуючись ст.ст. 549 , 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 4,76,89, 133, 141, 258, 264-265, 280-282, 351 , 352, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення інфляційних втрат, три проценти річних від просроченої суми та процентів за ставкою НБУ (користування чужими грошима) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_2 інфляційні втрати, три проценти річних від частково не сплаченої суми боргу в розмірі 14654.79 грн. за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 року станом на 01.10.2020 року , справа № 186/1799/15-ц у розмірі 8949.50 грн. з яких

6895.43 інфляційні нарахування;

2054.07 - сума санкції 3% річних.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_2 проживаючого за адресою АДРЕСА_2 сплачений судовий збір в розмірі 840 грн.80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О. М. Курочкіна