печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Луцюк А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (надалі - Відповідач, ОСОБА_4 ) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 37 559, 89 грн., моральної шкоди в розмірі 56 676, 00 грн. з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.04.2018 року о 21-20 год. позивач заходила до продуктового магазину за адресою: АДРЕСА_1 , на зустріч їй виходила ОСОБА_4 , з власною собакою породи «Лабрадор» без намордника, чим порушила встановлені правила вигулу тварин та безпричинно надала вказівку собаці «Фас». Вказана собака вкусила позивача за обличчя, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді вкушеної рани у ділянці переднісся відповідно до довідки № 104 Київської міської клінічної лікарні № 12 від 29.04.2018 року.

Інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві 29.04.2018 року відносно ОСОБА_4 був складений адміністративний протокол за ч. 2 ст. 154 КУпАП, якій в подальшому був направлений до Печерського районного суду м. Києва.

За фактом вищевказаної події, постановою Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2018 року провадження по справі 757/23558/18-п про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як зазначив позивач, в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, позивачу було заподіяно шкоду, що виразилась у витратах за проведення судово-медичної експертизи, купівлі медикаментів, проведення судово-психологічної експертизи, в сумі 37 559, 89 грн.

Окрім того, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в моральних стражданнях, які пережила позивач через напад собаки. Весь час позивач перебувала у стресі, у позивача погіршився сон та стан здоров`я. Розмір моральної шкоди оцінює у 56 676, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 37 559, 89 грн. та моральну шкоду в розмір 56 676, 00 грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав та відшкодування коштів.

Так, згідно з положеннями процесуального закону, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у спрощеному порядку.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с. 54-55).

12.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 на позовну заяву позивача, в якому позов визнала частково, зокрема підтвердила напад собаки на позивача, пояснивши це тим, що позивач особисто спровокувала собаку. Щодо стягнення з неї матеріальної шкоди в розмірі 37 559, 89 грн., відповідач заперечувала, зазначивши, що медична допомога при зверненні у щелепно-лицевий травмпункт 29.04.2018 року була надано безкоштовно. Поряд з цим, вказала, що згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач ОСОБА_1 працює на посаді медичної сестри в ДНУ «НПЦ ПКМ» ДУС, де з 02.05.2018 року по 04.05.2018 року проходила лікування. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого (історія хвороби № 118/2/2064), наданої Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами, Центром психотерапії та психоматичних розладів, позивач поступила на лікування в ЦППР КЛ «Феофанія» ДУС з 05.05.2018 року по 25.05.2018 року за власним бажанням, госпіталізована планово. За згодою. За таких обставин, відповідач зазначила, що погоджується оплатити матеріальну шкоду, яка була завдана позивачу лише внаслідок подій 29.04.2018 року, а також моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. (а.с. 58-63).

22.10.2020 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, в якому вказала, що нею повністю доведені обставини, які мають значення для справи, а поданий відповідачем відзив є необгрунтованим (а.с. 68-73).

В засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримували в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково та зазначив, що відповідач погоджується сплатити матеріальну шкоду, понесену на лікування позивача в результаті подій 29.04.2018 року, а також моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. В задоволенні інших позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що понесені позивачем витрати на придбання ліків, проведення експертиз в сумі 37559, 89 грн. були пов`язані з її лікуванням саме внаслідок отримання 29.04.2018 року нею тілесних ушкоджень з вини відповідача.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, згідно з частинами першою та другою статті 180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюються законом.

Виходячи зі змісту Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» власник тварини, юридична або фізична особа, яка здійснює догляд за твариною, що належить їй на праві власності або на інших підставах, що не суперечать законодавству, несе відповідальність за стан тварини та її дії згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положень частин п`ятої, шостої та восьмої статті 9 вказаного Закону особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Частиною 4 статті 12 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

З огляду на вищезазначені положення законодавства, а також факт спричинення твариною відповідача шкоди майну та моральному здоров`ю позивача, через відсутність належного контролю з боку відповідача, як особи, яка зобов`язана здійснювати такий контроль, а також враховуючи загальні підстави деліктної відповідальності, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на відшкодування шкоди заподіяної твариною, власником якої був відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із зазначеною нормою обов`язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

За вимогами ч. 1, 2,5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, встановлено та не заперечується сторонами, що 29.04.2018 року о 21-20 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перед входом до продуктового магазину, ОСОБА_4 вигулювала собаку породи «Лабрадор» без намордника, внаслідок чого собака вкусив ОСОБА_1 за обличчя, чим заподіяв шкоду її здоров`ю.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Печерського районного суду м. Києва підтверджено вину ОСОБА_4 , відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 2ст. 154 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП було закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 9).

Відповідно до довідки, виданої Київською клінічною лікарнею № 12, ОСОБА_1 зверталась в приймальне відділення щелепно-лицевої хірургії № 1 29.04.2018 року о 22-15 год., та було поставлено діагноз - вкушена рана в ділянці переднісся зліва (а.с. 7).

Листом від 08.07.2020 року за № 061/115-2001/03, за підписом в.о. директора КНП Київська міська клінічна лікарня № 12 ОСОБА_5, ОСОБА_1 проінформовано про те, що медична допомога при зверненні у щелепно-лицевий травмпункт 29.04.2018 року їй було надано безкоштовно. Було проведено первинну хірургічну обробку укушеної рани, туалет рани, накладено шви поліамідною нитокою та по схемі введено 0,5 мл протиправцевого анатоксину (а.с. 8).

В період з 02.05.2018 року по 04.05.2018 року (згідно епікризу № 01952) позивач перебувала у терпевтичному стаціонарі з інфарктними ліжками клініки Державної наукової установи «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами, з поставленим діагнозом при виписці:наслідки перенесеної (2006 р.) важкої відкритої ЧМТ, перелому лівої лобної кістки, трепанації черепа, краніопластики у вигляді посттравматичної енцефалопатії з правобічною пірамідною недостатністю епісидромом в анамнезі, астенічним синдромом. Гостра реакція на стрес. Відкритий перелом кісток носу. Вкушена рага в ділянці перенісся зліва. Діагностовано супутні хвороби: Вірусний гепатит С (а.с.20-21).

Згідно виписки Державної наукової установи «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворої ОСОБА_1 , повний діагноз: гостра реакція на стрес. Порушення адаптації, тривожно-депересивний стан з порушенням формули сну. Відкритий перелам кісток носу. Вкушена рана в ділянці переднісся зліва. Посттравматична енцефалопатія ІІ ст. з церебрастенічним синдромами, епісиндромом з первинно-генералізованими нападами, з правобічною пірамідною недостатністю на тлі перенесеної (ВЧМТ, забою головного мозку, оперативного втручання по видаленню субдуральної та субарахноїдальної гематоми 2006 р.). Гіпертонічна хвороба 2 ст. ст. 2, ризик низький. Виразкова хвороба 12-палої кишки, ст. ремісії. Хр. Гепатит «С», хр. Холецистит поза загостренням.(а.с. 27).

04.05.2018 року згідно записів, зроблених хірургом було поставлено діагноз як вкушена рана в ділянці перенісся зліва. Подальшого лікування у хірурга не потребує (а.с. 29).

Проте, згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого (історія хвороби № 118/2/2064), наданої Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами, Центром психотерапії та психоматичних розладів, позивач ОСОБА_1 поступила на лікування в ЦППР КЛ «Феофанія» ДУС з 05.05.2018 року по 25.05.2018 року за власним бажанням. Госпіталізована планово. За згодою. Епід. Анамнез: ДТП в ВЧМТ в 2006 році (була збита автомобілем на пішохідній доріжці) -2-і трепанації з краніопластикою лобної кістки. Після того зявились великі елпінапади з 2007 року - лікувалась в неврологічному відділенні КЛ «Феофанія». Амбулаторно приймає фінлепсін, діакарб, гіпотензивні препарати, снодійні, гліцесед, нормовен. Соматичний стан: Загальний стан задовільний. Шкірні покриви звичайного кольору, в ділянці кореня носу і переніссясліди укусу (а.с. 23).

Крім того, відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Косован М.І., № 042-2199-2019, складений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.07.2019 року, зокрема визначено, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1 відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя на строк понад 6 але не менш ніж 21 добу. Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. (а.с. 11-18).

Так, згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Таким чином, факт придбання медичних засобів, які було призначено лікарем саме для лікування від укусів собаки та їх наслідків повинні підтверджуватись чеками на придбання медикаментів з відповідними фармакологічними властивостями.

Так, для доведення понесених матеріальних витрат на лікування, позивач надала суду квитанції та товарні чеки про придбання ліків, починаючи з 30.04.2018 року по 04.11.2019 року.

Разом з тим, суд погоджується із доводами відповідача, що позивачем не доведено, що медичні препарати з огляду на їх фармокологічні властивості та способи застосування були призначені саме для лікування нею отриманої травми чи посттравматичного лікування, а не інших захворювань, ніж ті, що були діагностосовані у позивача внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у 2006 році.

З врахуванням вищезазначеного, відсутні підстави для відшкодування майнової шкоди в сумі 37 559, 89 грн., оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що такі медикаменти та інші витрати були придбані у зв`язку з вищезазначеним нападам, який відбувся 29.04.2018 року та лікуванням, а також за відповідним призначенням лікаря.

Натомість суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди, понесеної позивачем на придбання медикаментів та ліків за період з 30.04.2018 року по 07.05.2018 року включно, тобто з моменту настання події та госпіталізації позивача, а також посттравматичного лікування, у зв`язку із нанесенням позивачу тілесних ушкоджень, нанесених собакою відповідача, що становить 11 794, 5 грн.

Зокрема, позивачем надано на підтвердження понесених збитків наступні квитанції та товарні чеки про придбання наступних ліків такі як:

30.04.2018 року 12.41 год. - троксевазин гель, лейкопластир Леобант Сан бант стрейч № 10, спазмалгон таб, нимесил гран, бетадин 10%, що в сумі становить 271, 8 грн. (а.с. 19).

02.05.2018 року - сонован таб 7, 5 мг № 20, - 43, 90 грн.;

02.05.2018 року 14-41 год., - гідазепам ІС, пароксин таб, - 136, 09 грн.;

02.05.2018 року 12-19 год, - 388, 59 грн.;

03.05.2018 року, - натрія хлорид р-р д/інф 0,9%, бут 100 мл, тиворель р-р д/інф 100 мл, Л-лизина есцинат р-р д/ін 0, 1 % амп. 5мл № 10, бифрен капс 250 мл, № 20, Мексикор р-р д/ін 50 мг/м ламп 2 мл № 10; мідронат р-р д/ін 0,5 г/5мл № 10; ємкість для забора мочі система ПР, шприц одноразовий 5 мл 2 голки 0, 7*38 мм 06*32 мм; - 553, 57 грн.;

04.05.2018 року - лімфомі азот 30 мл краплі, - 223, 68 грн.;

06.05.2018 року (товарний чек №731900352) - финлепсин ретард таб 200 мг № 50(тева Оперейшен ТОВ Поланд, Польща), Л-лизина есцинат р-р д/ин 0,1 % амп 5мл № 10, - 917, 6 грн.;

07.05.2018 року (товарний сек № 731900092) - мексикор р-р д/ин 50 мг/мл амп 2 мл № 10, натрія хлорид р-р д/інф 9 мг/мл бут 200 мл; мілдронат р-р д/ін 0,5г/5 мл амп № 10, тіворель р-р д/інф 100 мл; кортексин пор д/ін 5мг фл №10, - 7525, 80 грн;

05.05.2018 року (товарний чек № 731900092) - лароксин таб п/о 20 мг № 30, лімфомізіот каплі 30 мг, - 1733, 70 грн.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно роз`яснень, викладених в постанові Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Як вбачається, на підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди, позивач надала висновок експерта № 1-09/06, складеного за результатами проведення психологічної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_1 , 09.06.2020 року, згідно якого ситуація, яка досліджувалася за провадженням (укус собакою 29.04.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 ) та її наслідки постали для потерпілої ОСОБА_1 тривало психотравмуючими, обумовили погіршення її фізичного стану та соціального функціонування, психоемоційної сфери, викликали фіксацію негативних переживань, тобто спричинили ОСОБА_1 психологічні (моральні) страждання; орієнтований розмір компенсації психологічних (моральних) страждань, заподіяні потерпілій ОСОБА_1 наслідками дослідженої ситуації, становить 12 мінімальних заробітних плат (а.с. 40-46).

Так, згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Згідно ст.66 ЦПК України - висновок експерта є доказом в справі.

Відповідно, оцінювати висновок експерта суд повинен як один із наявних доказів у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що повинно ґрунтуватися на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні. Як і інші докази, висновок експерта не має для суду наперед встановленого значення

При визначенні розміру моральної шкоди, суд також враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань позивачів, та виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 5000, 00 грн.

За таких обставин, Позивачем доведено заподіяння їй моральної шкоди з вини відповідача в частині, а тому вона має право на відшкодування такої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд стягує з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,81,82,89,133,141,259,264,265,273 ЦПК України, ст.ст.23,1166,1167,1187 ЦК України, Законом України «Про захист тварин від жорстокого поводження», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 11 794, 5 (одинадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`яти тисяч).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Підпалий

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3