Справа № 438/1530/19 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/800/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:46
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Симця В.І.;

відповідача ОСОБА_1

і його представника адвоката Шемеляка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути зі згаданого відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди в розмірі 120 230 грн. 04 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 14.12.2017 року в місті Бориславі мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу Ford Probe, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та пішохода ОСОБА_2 , в результаті якої пішохід отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 10.08.2018 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Позов обґрунтовується посиланням на положення ч.2 ст.1187, ч.3 ст.1193, ч.1 ст.1200, ст.1201 ЦК України, п. 27.2, 27.4 ст. 27, підпункт «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також у ньому зазначається, що на дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахованою не була. 27.09.2018 року МТСБУ здійснило регламентну виплату дружині померлого, ОСОБА_3 , яка на момент ДТП перебувала на його утриманні, в розмірі 120 230 грн. 04 коп. (з урахуванням витрат на лікування потерпілого в розмірі 5 030 грн. 04 коп.) та 3 645 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на поховання. Після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу) - на підставі п.п. 38.2.1, п. 38.2, ст. 38 вказаного вище Закону та ч. 1 ст. 1191 ЦК України. З метою досудового врегулювання спору МТСБУ звернулося до відповідача з відповідною вимогою, проте останній відшкодовувати шкоду в позасудовому порядку відмовився (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України завдану майнову шкоду в розмірі 120 230 гривень 04 копійок, а також судовий збір у розмірі 1 921 грн. (а.с. 128-130).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення змінити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі лише 60 000 грн., покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що причиною настання ДТП «стали обставини пов`язані з діями пішохода ОСОБА_2 ».

Стверджує, що перебуває у важкому матеріальному становищі, а тому вважає, що «є підстави для стягнення шкоди у меншому розмірі» (том 2, а.с. 131-134).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

За змістом положень статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє (зокрема) транспортним засобом, - незалежно від наявності вини цієї особи у заподіянні такої шкоди.

А частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За змістом положень статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхування цивільно-правової відповідальності є обов`язковим і таке здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів самого страхувальника. Відтак, кожний власник наземного транспортного засобу з метою (зокрема) захисту саме своїх майнових інтересів зобов`язаний застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи (в тому числі і апелянтом) те, що:

-14.12.2017 року в місті Бориславі мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу Ford Probe, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , в результаті якої пішохід ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер;

-на дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахованою не була;

-27.09.2018 року МТСБУ (позивач) здійснило регламентну виплату дружині померлого, ОСОБА_3 , яка перебувала на його утриманні, в розмірі 120 230 грн. 04 коп. та 3 645 грн. відшкодування шкоди, пов`язаної з витратами на поховання, після чого у позивача в порядку регресу виникло право вимоги до відповідача.

Як вбачається з вищенаведеного, відповідач (апелянт), як власник наземного транспортного засобу, з метою захисту саме своїх майнових інтересів не застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами, у зв`язку з чим його обов`язок, як володільця джерела підвищеної небезпеки, по відшкодуванню шкоди змушений був виконувати (і виконав його) позивач МТСБУ.

За вищенаведених обставин в їх сукупності зменшення розміру майнової шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, призведе до часткового покладення цивільно-правової відповідальності за наслідки ДТП за участю відповідача на МТСБУ, що не відповідає нормам матеріального права, а також засадам справедливості, добросовісності та розумності (стаття 3 ЦК України).

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 11 серпня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.