ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1088/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

з участю представниці позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, скасування повідомлень про початок будівельних робіт і зміну відомостей за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року про забезпечення позову,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області (далі Управління ДАБІ), ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, скасування повідомлень про початок будівельних робіт і зміну відомостей.

ОСОБА_3 зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2011 року проведено поділ у натурі житлового будинку по АДРЕСА_1 , та припинено право спільної часткової власності сторін на нього. Після поділу нерухомого майна позивачка є власницею частини будинку по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 власником частини будинку по АДРЕСА_3 .

Наказом управління архітектури та містобудування від 20 жовтня 2020 року №257 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва по АДРЕСА_3 , а саме реконструкції житлового будинку з прибудовою під магазин непродовольчих товарів.

23 листопада 2020 року ОСОБА_4 подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ХМ34, а 7 квітня 2021 року подав повідомлення про зміну даних попереднього повідомлення. Після цього ОСОБА_5 розпочав будівельні роботи з реконструкції будинку, під час яких було знесено повністю належну йому частину будинку.

У результаті здійснених ОСОБА_4 будівельних робіт суміжна частина будинку позивачки зазнала руйнування, також існує загроза життю і здоров`ю мешканців будинку. За наслідком звернення позивачки до відповідних органів у сфері контролю за здійсненням архітектурно-будівельної діяльності встановлено факт самочинного будівництва ОСОБА_4 на земельній ділянці по АДРЕСА_3 .

За таких обставин ОСОБА_3 просила суд:

визнати протиправним і скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради від 20 жовтня 2020 року №257;

скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ХМ34, від 23 листопада 2020 року «Реконструкція житлового будинку з прибудовою під магазин непродовольчих товарів АДРЕСА_3 »;

скасувати повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) ХМ34, від 7 квітня 2021 року.

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення позову

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_3 подала суду заяву про забезпечення позову, обґрунтувавши її тим, що продовження ОСОБА_4 будівельних робіт створює реальну загрозу життю та здоров`ю заявниці та членів її сім`ї, а невжиття заходів забезпечення позову призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

ОСОБА_3 просила суд забезпечити позов шляхом заборони на проведення будівельних, земельних та інших робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:007:0057, ОСОБА_4 та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року заяву задоволено. Заборонено проведення будівельних, земельних та інших робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:007:0057, ОСОБА_4 та будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам підприємцям.

Суд керувався тим, що існують реальні ризики невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, а заборона на проведення будівельних робіт є співмірним заходом із заявленими позовними вимогами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у забезпеченні позову посилаючись на порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що застосований судом засіб забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, оскільки задоволення позову не потребуватиме примусового виконання, а заява ОСОБА_3 про забезпечення позову є необґрунтованою, натомість, її задоволення призводить до вирішенні спору по суті заявлених вимог.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, указуючи на її законність та обґрунтованість.

Управління ДАБІ не висловило свою позицію щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_3 є власницею житлового будинку по АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 власником житлового будинку АДРЕСА_3 по тій же вулиці.

Між сторонами виник спір з приводу здійснення ОСОБА_4 будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:007:0057.

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

За змістом ч.ч. 3, 10 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За своєю правовою природою забезпечення позову є гарантією виконання рішення суду про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Предметом заявленого позову є правомірність здійснення ОСОБА_4 будівництва на земельній ділянці по АДРЕСА_3 , що може вплинути на порушення права власності ОСОБА_3 на суміжну частину житлового будинку по АДРЕСА_2 .

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що невжиття заходу забезпечення позову ОСОБА_3 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист і поновлення порушених прав позивачки.

При цьому визначений судом спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та не призводить до їх вирішення по суті.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заяви ОСОБА_3 і неправильність застосованого судом заходу забезпечення позову не відповідають фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2021 року про забезпечення позову без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2021 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

А.В. Купельський

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Бондарчук В.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 59