Справа № 305/916/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Кожух О.А.,

за участі секретаря: Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2020 року, головуюча суддя Марусяк М.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Андрейчука Олександра Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року адвокат ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

24.07.2020 року позивач ОСОБА_1 подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, в якій просить до вирішення справи по суті та набуття рішенням суду законної сили, забезпечити цивільний позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 62153798, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Романом Михайловичем, офіс якого знаходиться за адресою: 90400, Закарпатська обл., м. Хуст, вулиця Карпатської Січі, 40, к. 13-14, на підставі виконавчого напису № 1000, що вчинений 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 про звернення стягнення на рухоме майно автомобіль марки Fiat, модель Doblo, рік випуску 2017, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип загальний універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на загальну суму 280166,09 грн.

Ухвалою Рахівського районного суду від 24 липня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

До вирішення справи по суті за позовом ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Андрейчука Олександра Михайловича до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та набуття рішенням суду законної сили, забезпечити цивільний позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №62153798, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Романом Михайловичем, на підставі виконавчого напису №1000, що вчинений 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 про звернення стягнення на рухоме майно автомобіль марки Fiat, модель Doblo, рік випуску 2017, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип загальний універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на загальну суму 280166,09 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду АТ «Кредобанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову та в задоволенні заяви відмовити. Зокрема зазначають, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування, яким чином вжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у даній справі, а обставини, на які посилається представник позивача не дають підстав для втручання суду у можливість реалізації Банком свого права звернути стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості. Вважають, що суд не дослідив в повному обсязі ситуацію та всі обставини справи у зв`язку з чим прийшов до хибного висновку, що реалізація заставного транспортного засобу порушує права ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може призвести до неможливості виконання або утрудненими виконання майбутнього рішення суду за позовом.

Однак з даними висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, оскільки такі не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так, за змістом ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Причиною вчинення виконавчого напису Акціонерним товариством «Кредобанк» стало ухилення ОСОБА_1 від виконання кредитних зобов`язань та наявністю значного розміру заборгованості за Кредитним договором № 14876/2017 від 04.01.2018 р.

У зв`язку з задоволенням заяви про забезпечення позову, яку було подано представником ОСОБА_1 у АТ «Кредобанк» відсутня будь-яка можливість звернення стягнення на заставне майно боржника, оскільки Боржник своїми діями призвів до необхідності звернення Банку до суду з даною апеляційною скаргою.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 року заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У рішенні від 17.05.2005 р. по справі «Чіжов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009 р.).

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005 р.) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову постановлена без належного з`ясування обставин справи, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції було постановлено помилкову ухвалу, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 6 серпня 2020 року.

Головуючий

Судді