ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/196/21
Провадження № 22-ц/4820/1078/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 679/196/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року ( суддя Базарник Б. І., повне судове рішення складено 15 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що ОСОБА_1 є її батьком. Вона досягла повноліття. Продовжує навчатися на денній формі у Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана і немає змоги влашуватися на роботу. Щороку за навчання необхідно сплачувати 28600 грн. Відповідач працює неофіційно, має заробіток і можливість допомагати фінансово.

Тому позивачка просила стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на період навчання у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до закінчення навчання чи досягнення 23-річного віку.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року (з урахування ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 березня 2021 року про виправлення описки) позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 05 лютого 2021 року до закінчення навчання чи досягнення дитиною 23-річного віку у залежності яка з цих обставин настане першою. Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його змінити і зменшити розмір аліментів до 1200 грн. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Суд у рішенні не обґрунтував розмір аліментів, не взяв до уваги наявність у нього непогашених кредитів, відсутність постійної роботи і стабільних доходів. Позивачка не надала доказів витрат, які понесла чи понесе у зв`язку з навчанням. Крім того, мати дитини також зобов`язана брати участь у наданні матеріальної допомоги.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11 лютого 2003 року ОСОБА_1 є батьком позивачки.

Відповідно до довідки ДВНЗ «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» № 377/2020 від 21 вересня 2020 року ОСОБА_2 є студенкою 1 курсу денної форми навчання навчально-наукового інституту «Юридичний інститут Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» та навчається за кошти фізичних або юридичних осіб (контракт).

Згідно з договором № 200912 про надання освітньої послуги, укладеним 10 вересня 2020 року між закладом вищої освіти і ОСОБА_3 , одержувач послуги ОСОБА_2 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 114400 грн, внесення плати щосеместрове по 14300 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що відповідач має можливість і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Положеннями статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом частини 1 статті 191, статті 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аналіз наведених норм прав дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із змісту позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 навчається за контрактом у м. Києві на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. ОСОБА_1 працездатний, має неофіційні заробітки і можливість надавати таку допомогу позивачці, проте не надає її.

Установивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано відповідно до вимог статей 182, 199, 200 СК України дійшов висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з 05 лютого 2021 року на період навчання дочки, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду про можливість ОСОБА_1 надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці на період навчання.

Наявінсть у відповідача кредитних зобов`язань не звільняє його від обов`язку надавати допомогу дочці, яка потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 із розміром визначених судом аліментів з посиланням на обставини, які були належно оцінені та враховані судом при вирішенні спору.

Аргументи апеляційної скарги про обов`язок матері матеріально допомагати дитині є безпідставними, оскільки дочка перебуває на її утриманні. Мати у добровільному порядку виконує цей обов`язок. Суд урахував можливість матері надавати утримання дочці.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта