У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Паровій І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород заяву представника правонаступника стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Шурової Марії Петрівни про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, первісний стягувач: ПAT «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 ,

встановив:

14.07.2021 представник заявника звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить замінити первісного стягувача - ПAT «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 308/10596/14-ц.

В обґрунтування заявленого представник заявника посилається на те, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/10596/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013. Зазначає, що 19.02.2018 укладено договір №242/К між первісним стягувачем та його правонаступником на підставі протоколу про проведення електронних торгів №UA-EA-2017-12-28-000094-b від 23.01.2018, за яким відбулося відступлення прав вимоги за вказаним вище кредитним договором. Стверджує, що відомостей про відкриття виконавчого провадження по боржнику відсутні. У зв`язку з тим, що правонаступник стягувача не є стороною у справі, а тому не має законних підстав для звернення до органів виконавчої служби з метою виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по кредитному договору, право вимоги за яким відступлено первісним стягувачем.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чиною. Відповідно до прохальної частини заяви просить розгляд справи проводити за відсутності представника заявника.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання заяви, а тому суд розглядає справу за їх відсутності, так як у відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про зміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

18.11.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №308/10596/14-ц, за яким з ОСОБА_1 серед іншого стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013. у розмірі 35574, 96 грн.

За даними АСДС «Д-3» відомості про скасування вказаного рішення чи про його апеляційне відсутні.

За твердженням представника заявника за наслідками перевірки на сайті АСВП відомості про наявність відкритого виконавчого провадження щодо боржника відсутні.

19.02.2018 між ПAT «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у кладено договір №242/К, за яким, на підставі протоколу про проведення електронних торгів №UA-EA-2017-12-28-000094-b від 23.01.2018, переможцем за яким визначено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013. Останнє також підтверджується Витягом з додатку №1 до Договору №242/К про відступлення права вимоги від 19.02.2018, де зазначено загальну суму заборгованості у 37311, 35 грн.

Відповідно до пункту 1 Договору про відступлення прав вимоги за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Виконання вказаного пункту Договору №242/К про відступлення права вимоги від 19.02.2018 підтверджується платіжним дорученням №2581082 від 15.02.2019.

Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

З вказаного вище вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до чинного законодавства України є новим кредитором за кредитним договором кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013 по стягненню заборгованості, за яким ухвалено судом рішення від 18.11.2014 у справі №308/10596/14-ц.

Пункт 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України регламентує, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва. Кредитор не може бути змінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідност.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України,ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»(в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. Але реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, шляхом заміни сторони у виконавчому листі, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у виконавчому листі, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 03 травня 2018 року, прийнятій у справі № 409/559/15-ц.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення. Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

З вищезазначеного вбачається, що із заявою про заміну сторони може звернутися будь-яка сторона, яка не є стороною виконавчого провадження, або стороною по справі, а також сам державний виконавець. При цьому відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 442 ЦПК України така заміна сторони можлива на будь-якій стадії виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404 VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава,на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Узагальнюючи вищевказане, суд вважає доведеним той факт, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» як кредитора за кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013, стягнення заборгованості за яким проводиться на підставі рішення суду від 18.11.2014 у справі №308/10596/14-ц з боржника ОСОБА_1 .

За вказаних обстави суд приходить до переконання, що заява про заміну сторони у справі №308/10549/14-ц, шляхом заміни стягувача його правонаступником, підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.11, 510, 512, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.55, 260, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Замінити первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Коновальця, 36-Б) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДР: 38750239, місцезнаходження за адресою 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, рахунок IBAN НОМЕР_1 в AT «Альфа-Банк») у справі №308/10596/14-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №004-06500-120613 від 12.06.2013.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Закарпатського апеляційного суду з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов