Справа № 604/487/21
Провадження № 2/604/292/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючоїго судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна (аліментів), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначив, що з 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 . 10 серпня 2017 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області шлюб з ОСОБА_2 розірвано. Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2017 року з позивача на користь відповідача було присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 і виключено із актового запису про народження, як батька дитини. На підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2019 року позов ОСОБА_1 про зменшення аліментів було задоволено. У зв`язку з вищевказаним, вважає, що відповідачем було безпідставно набуто майна (аліментів) на суму 63471 грн 02 коп та просить їх стягнути з останньої, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з 2010 року ОСОБА_1 перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою ОСОБА_2 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_4 .

Згідно з рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Крім того, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 було присуджено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Підставою стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , були відомості про ОСОБА_1 , як батька, які відповідно до обставин, встановлених рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.07.2019 року, були виключені, оскільки було встановлено, що позивач не є його батьком.

Рішенням цього ж суду від 12.05.2020 року було зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.2017 року, а саме присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до довідки про суму стягнень по аліментах, виданої ОСОБА_1 за період з жовтня 2017 року по серпень 2020 року з нього стягнуто аліменти в сумі 126942,04 грн на утримання двох неповнолітніх дітей.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим у ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду згідно висновку, визначеного у постанові від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц, встановила, що у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Разом з тим, Верховний суд у постанові від 25.01.2018 року у справі №601/2435/15-ц звернув увагу на те, що зазначені правила ст. 1215 ЦК України застосовуються виключно у випадках, якщо виплата передбачених статтею грошових сум проведена фізичною або юридичною особою добровільно. Для перерахування коштів на підставі рішення суду, передбачений примусовий порядок виконання на підставі норм законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.2017 року присуджено стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 29 червня 2017 року і до досягнення сином ОСОБА_7 повноліття, що вказує саме на примусове стягнення аліментів, а не їх добровільну сплату.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.07.2019 року про виключення із актового запису про народження ОСОБА_3 , як батька дитини ОСОБА_1 вступило в законну силу 29.08.2019 року.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12.05.2020 року про зменшення розміру аліментів вступило в законну силу 12.06.2020 року.

Тому суд приходить до висновку, що стягнута з ОСОБА_1 сума аліментів за період з 29 серпня 2019 року до 12 червня 2020 року у розмірі 21106,44 грн підлягає поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 908 грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 133, 141, 142, 200, 211, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про повернення безпідставно набутого майна (аліментів), - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , безпідставно набуті кошти в сумі 21106 (двадцять одна тисяча сто шість) гривень 44 (сорок чотири) копійки та витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В стягненні безпідставно набутих коштів в сумі 42364 (сорок дві тисячі триста шістесят чотири) гривні 58 (п`ятдесят вісім) копійок - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак