Номер провадження: 22-ц/813/7702/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джміль Олександра Олександровича подану через представника - адвоката Тищенко Весту Вікторівну, ОСОБА_1 подану через адвоката - Приймачук Сергія Івановича, ОСОБА_2 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ІІ.ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в якій просила визнати неправомірною та скасувати Постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021р. у ВП №60628758; збов`язати державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. визначити інше місце побачення з дитиною, яке має бути визначене у відповідності до приписів «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 р.

Скарга вмотивована тим, що в провадженні Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №60628758 з примусового виконання виконавчого листа №522/17680/18 виданого 07.11.2019 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожної суботи та неділі з 09:00 до 11:00 у присутності матері ОСОБА_1

03.03.2021 року представником ОСОБА_1 адвокатом Приймачуком С.І. було отримано від Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) лист в якому містилася Постанова про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021р.

Заявник вважає, що Постанова державного виконавця неправомірна з огляду на те, що державний виконавець визначив місце побачення з дитиною за адресою фактичного проживання стягувача: АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_1 разом з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 ., а виконавче провадження відкрито Першим Приморським ВДВС у м. Одесі за заявою стягувача за місцем проживання ОСОБА_1 . Компетенція Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не поширюється на Овідіопольський р-н, Одеської області, а отже відсутні підстави для здійснення державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джмілем О.О. виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Також, ні ОСОБА_1 , ані її представник не отримували від державного виконавця Джміля О.О. постанови про відкриття виконавчого провадження, а також виклику до державного виконавця, а визначення місця побачення з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 є грубим порушенням інтересів дитини, оскільки на думку заявника, побачення батька з дитиною повинно відбуватися в місці, яке добре знайоме дитині, в комфортній для неї обстановці, тощо.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля О.О. про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021 року у виконавчому провадженні № 60628758.

В іншій частині відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржуване рішення державного виконавця вчинене не на підстави існуючої норми закону та без належного використання своїх повноважень державним виконавцем, що свідчить про порушення прав та обов`язків третіх осіб, які не були учасниками виконавчого провадження №60628758, а відтак є неправомірним та має бути скасоване.

Не погоджуючись з ухвалою суду 08.04.2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови державноо виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021 року у виконавчому провадженні № 60628458 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити, в інішій частині ухвалу залишити без змін.

16 квітня 2021 року ОСОБА_1 також подано апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року відповідно до якої, апелянрт просить суд доповнити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали суду шляхом надання правової оцінки доводам, наведеним скаржником у скарзі.

19 квітня 2021 року не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції апеляційну скаргу подали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до вимог якої, просять суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Першого приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021 року у виконавчому рровадженні № НОМЕР_1 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

19 квітня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича з якої вбачається, що апелянт просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021 року у виконавчому рровадженні № НОМЕР_1 та постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 - відмовити. В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2021 року під головуванням судді Князюка О.В., суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2021 року справу було призначено до розгляду на 07 жовтня 2021 року на 11:45 год.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2021 року під головуванням судді Князюка О.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 через представника адвоката Приймачук С.І. було залишено без руху відповідно до с. 357 ЦПК України та надано апелянту строк на усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою Державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль Олександра Олександровича подана через представника адвоката Тищенко Весту Вікторівну на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 будо відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 будо відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021 року справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну та апеляційною скаргою державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джміль Олександра Олександровича подану через представника - адвоката Тищенко Весту Вікторівну на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року призначено до розгляду на 07 жовтня 2021 року на 11:45 год.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через адвоката - Приймачук Сергія Івановича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.05.2021 року розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 подану через адвоката - Приймачук Сергія Івановича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року було призначено на на 07 жовтня 2021 року на 11:45 год.

27 травня 2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання про призначення судового розгляду на іншу дату. В обгрунтування поданого клопотання представник ОСОБА_2 - адвокат Мажеру І.О., посилаючись на те, що що у звязку з поважними сімейними обставинами представник буде відсутня в м. Одесі в вересні-жовтні 2021 року. Просила суд призначити розгляд справи на червень-липень 2021 року.

Ухвалою Одеського апеляцйного суду від 03.06.2021 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Мажеру І.О. про призначення розгляду справи на іншу дату задоволено. Призначено справу до судового розгляду на 12.08.2021 року, на 12 год. 45 хв.

12 серпня 2021 року в судове засідання з`явилися, представник державного виконавця ОСОБА_6 - адвокат Тищенко В.В., представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат Мажеру І.О., а також - ОСОБА_1 та її представники - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Апелянти свої апеляційні скарги підтримували, просили суд їх задовольнити, апеляційні скарги опонентів не визнавали, просили суд залишити їх без задоволення.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Приймачук С.І. до суду було подано клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В обгрунтування поданого клопотання представник ОСОБА_1 зазначив, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю оскільки судом першої інстанції не вирішувалось питання про жодні права, свободи та інтереси апелянтів. Зазначає, що предметом розгляду судом першої інстанції була скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиціх (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича від 26.02.2021 року про визначення місця побачення з дитиною в межах ВП № 60628758.

Виконавче провадження пов`язане з примусовим виконанням рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року та встановлення порядку способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. В даному виконавчому провадженні боржником є ОСОБА_1 а стягувачем ОСОБА_9 .

Таким чином, представник ОСОБА_1 - адвокат Приймачук С.І. звертає увагу суду на те, що в межах даного виконавчого провадження не можуть вирішуватися питання про права, свободи та інтереси жодних інших осіб матері та батька дитини.

Також представник зазначив, що в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зазначили взагалі про які їхні права, свободи чи інтереси суд прийняв рішення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.08.2021 року клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року було задоволено, та відповідно апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 закрито.

Обгрунтування доводів апеляційних скарг.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 :

Стягувач вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.201 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.М. про визначення місця побачення з дитною від 26.02.2021 року у виконавчому провадженні № 60628758 підлягає скасуванню, оскільки при її прийнятті не враховано вимоги Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного застосування норм матеріального права і постановленню помилкового рішення.

ОСОБА_2 зазначає, що посилання та цитування державного виконавця у постанові про визначення місця побачення з дитиною від 26.02.2021 року на статтю 64 Закону України «Про виконавче провадження" є вірним, проте допущео описку пізніше, з посиланням на ст. 64-2 якої у законі не існує замість вірної ст. 64-1, тобто розтлумачено значення виконавцем правильно, проте при написанні позначки вбачається помилка в одній цифрі.

Апелянт вважає, що це ж одним чином не змінює становище у виконавчому провадженні, адже, відповідно до Закону, державний виконавець визначив місце побачення з дитиною вірно обгрунтувавши це.

Висновок Приморського районного суду м. Одеси в оскаржуваній ухвалі про те, що оскаржуване рішення державного виконавця вчинене не на підставі існуючої норми закону жодним чином не підтверджене, оскільки описка не може стати підставою для визнання неправомірної та скасування постанови державного виконавця про визначення місця побачення дитини.

Щодо права дитини на використання житла, визначеного державним виконавцем для місця побачення батька з сином, стягувач звертає увагу на те, що місце зустрічі визначено за фактичною адресою проживання батька: АДРЕСА_1 . (вказане підтверджується довідкою, про місце реєстрації, яку додає) Власником вищевказаного майна є ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» резюмується право дитини на користування майном право на користування якого має батько. Апелянт доводить до відома суду, що і батько стягувача ОСОБА_4 і мати стягувача ОСОБА_5 надали свою згоду на використання свого житла для зустрічей свого сина зі своїм онуком. Суду стягувачем було повідомлено про його місце реєстрації, а питання щодо надання згоди власниками бдинку в суді першої інстанції не досліджувалось.

Доводи апеляційної скарги державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джміль Олександра Олександровича

Апелянт зазначає, що представник державного виконавця Джміля О.О., адвокат Тищенко В.В., в судовому засіданні під час розгляду скарги судом першої інстанції зазначала та надавала пояснення про те, що була допущена описка в одній позначці (замість позначки ст. 64-1, ч.2-стоiть ст. 64-2).

Вважає, що має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, висновок суду, що оскаржуване рішення державного виконавця вчинене не на підставі існуючої норми закону, не відповідає обставинам справи, оскільки в дійсності в своїй постанові виконавець послався на ст. 64-1, ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження», яку процитував. А виявлена судом описка не може стати підставою для визнання неправомірної та скасування постанови державного виконавця про визначення місця побачення з дитиною.

Щодо права дитини на використання житла, визначеного державним виконавцем для місця побачень батька з сином зазначає наступне.

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. від 26.02.2021 року у виконавчому провадженні № 60628758 визначено місце побачення стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 за адресою фактичного проживання батька: АДРЕСА_3 .

Власником вищевказаного майна є ОСОБА_4 , який є батьком ОСОБА_2 та дідусем ОСОБА_3 . ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №812/08-05 вiд 26.02.2021 року

Тобто, стягувач, як зареєстрований, так і проживає за адресою, яка визначена державним виконавцем у постановi вiд 26.02.2021 року про місця побачення стягувача з дитиною. Вiдповiдно до ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члені сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

З вказаної норми закону резюмується право дитини на користування майном право на користування якого має батько. Малолітній ОСОБА_3 має закріплене законом право користуватися майном, в якому зареєстрований та проживає його батько. ОСОБА_4 не повинен був надавати згоду на використання даного житла для виконання вказаних виконавчих дій, як вказано в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року, норми закону, яка передбачає це - не існує.

Але прдставник державного виконавця звертає увагу суду на той факт, що і ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надали свою згоду на використання свого житла для зустрічей свого сина зі своїм онуком, про що усно повідомили державного виконавця Джміля О.О. через свого представника за довіреністю, адвоката Мажеру І.І.

З цього вбачається, що дії державного виконавця Першого Приморського вiддiлу Державної виконавчої служби м Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиціх (м. Одеса) Джміля Олександра Олександровича були вчинені відпровідно до діючого законодавства та з дотриманням прав та інтересів дитини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1

Постановляючи оспорювану Ухвалу від 25.03.2021 року по справі №522/17680/18, Приморський районний суд м. Одеси виходив з наступних аргументів: 1. «...Державний виконавець Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміль О.О., виносячи спірну постанову, посилався на неіснуючу норму Закону України «Про виконавче провадження», а саме на статтю 64-2, при тому, що спірні правовідносини врегульовані статтею 64-1 вказаного Закону...». 2. «...з наданих суду доказів вбачається, що визначена державним виконавцем адреса місця зустрічі стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 зазначена як місце фактичного проживання батька, законність та достовірність чого державним виконавцем належним чином не перевірена, а останні дані обстеження умов проживання оформлені Актом від 23.07.2018 року. Поміж іншого, з даного Акту обстеження умов проживання від 23.07.2018 року, вбачається, що власником житла за адресою: АДРЕСА_3 , є ОСОБА_4 , доказів отримання державним виконавцем згоди якого на використання даного житла для виконання вказаних виконавчих дій суду не надано...»,

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що встановивши вищезазначені порушення норм чинного законодавства, якi не зазначались скаржником як підстави для скасування постенови, суд в мотивувальній частині не надав жодної правової оцінки підставам на яких грунтувалася скарга ОСОБА_1 . Скаржник переконаний, що доводи щодо порушення державним виконавцем норм чинного законодавства, які наведені у скарзі є суттєвими та таким доводам суд має надати правову оцінку.

Звертаючись до суду з скаргою на Постанову державного виконавця від 26.02.2021 р. про визначення місця побачення з дитиною, скаржник зазначав наступне:

По-перше: Державний виконавець визначив місце побачення з дитиною за адресою фактичного проживання стягувача: АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження мiж кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. ОСОБА_1 разом з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконавче провадження відкрито Першим Приморським ВДВС у м. Одесі за заявою стягувача за місцем проживання ОСОБА_1 . Нормами ЗУ «Про виконавче провадження та п. 12 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» встановлено, що державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо: стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника; з`ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби; для боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно територіальних одиниць.

Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов`язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

Апелянт звертає увагу суду, що після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не змінювала місце проживання. Компетенція Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не поширюється на Овідіопольський р-н, Одеської області, а отже відсутні підстави для здійснення державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джмілем О.О. виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Вказує, що визначення державним виконавцем Приморського ВДВС в м. Одесі, місця виконання рішення на території, на яку не поширюється компетенція даного органу державної виконавчої служби є неправомірним. Вважає, що виконуючи приписи ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо визначення місця побачення з дитиною державний виконавець Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Джміль О.О. не має права встановлювати місце побачення з дитиною на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби. Крім того оскаржувана постанова не містить відомостей про погодження такого місця зустрічі з начальником органу державної виконавчої служби, якому державний виконавець Джміль О.О. безпосередньо підпорядкований.

По-друге: Пунктом 5 розділу IX «Інструкції з організації примусового виконання рішень» встановлено, якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликiв одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною. Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклицi час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження. Сторони не отримували від державного виконавця Джміля О.О. ні постанови про відновлення виконавчого провадження, нi виклику до державного виконавця на 26.02.2021p. При цьому постанова про відновлення виконавчого провадження була надіслана на адресу адвоката Приймачука С.І. лише 17.03.2021 року.

При цьому ОСОБА_1 звертає увагу, що державному виконавцю добре відомі засоби зв`язку, як повідомлення боржника та її представника про поновлення виконавчого провадження та за необхідності з`явитись до державного виконавця для визначення місця побачення з дитиною вчинено навмисно, з метою обмеження їх прав та неможливості навести свої пропозиції щодо місця побачення з дитиною.

За відсутності у державного виконавця інформації щодо належного сповіщення боржника про відкриття виконавчого провадження та отримання боржником виклику до державного виконавця, позбавляло останнього права визначати місце побачення з дитиною без урахування позиції матері малолітньої дитини та унеможливлювало врахування інтересів дитини. Такі дії державного виконавця є грубим порушенням прав ОСОБА_1 . Крім того визначення місця побачення з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 є грубим порушенням інтересів дитини, оскільки переконані, що побачення батька з дитиною повинно відбуватися в місці, яке добре знайоме дитині, в комфортній для неї обстановці, тощо. Апелянт звертає увагу суду, що дитина жодного разу не була за визначеною державним виконавцем адресою, дана місцевість для дитини не знайома, дитина разом з матір`ю проживає в Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_1 не має власного автотранспорту тощо. Всі ці обставини добре відомі державному виконавцю Джмілю О.О.

Відповідно до п. 7 Розділу I «Інструкції з організації виконання рішень» встановлено, що постанова державного виконавця повинна містити мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову. 3 мотивувальної частини постанови державного виконавця про визначення місця побачення з дитиною вбачається, що єдиним мотивом для прийняття такого рішення стало виключно заява стягувача від 25.02.2021 р. в якій зазначено місце зустрічі для побачення з дитиною.

З цього вбачається, що державний виконавець на наступний же день після отримання заяви від стягувача прийняв оскаржувану постанову та визначив саме те місце побачення з дитиною, яке зазначено стягувачем.

Тобто, державний виконавець після надходження заяви стягувача, не перевіряв та не встановлював позицію боржника з цього приводу, чи є дане місце придатним для побачення з дитиною, чи відповідає дане місце інтересам дитини, тощо.

Всі вищезазначені порушення норм чинного законодавства, перевищення державним виконавцем своїх повноважень та порушення прав ОСОБА_1 були залишені судом першої інстанції поза увагою, що і є підставою для звернення до суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 вважає, що мотивувальна частина Ухвали Приморського районного суду від 25.03.2021 року у справі №522/17680/18, має бути доповнена наданням правової оцінки вищезазначеним підставам, на яких грунтувались доводи скаржника.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги частково задовольнити виходячи з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 446 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею першою Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Нормами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року по справі № 522/17680/18, зобов`язано ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожної суботи та неділі з 09.00 год. до 11.00 год. у присутності матері ОСОБА_1 . У дні народження та святкові дні зустрічі батька з дитиною за попередньою домовленістю батьків.

В провадженні Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №60628758 з примусового виконання виконавчого листа №522/17680/18 виданого 07.11.2019 року Приморським районним судом м. Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , визначивши спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожної суботи та неділі з 09:00 до 11:00 у присутності матері ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Джміля О.О. від 2602.2021 року (ВП №60628758) в порядку ст.64-2 Закону України «Про виконавче провадження», постановлено визначити місце зустрічі стягувача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений виконавчим листом № 522/17680/18, виданий 07.11.2016 року Приморським районним судом м. Одеси час 09.00 година до 11.00 години у присутності матері ОСОБА_1 за адресою фактичного проживання батька: АДРЕСА_3 .

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України вказано, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, передбачений ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», за якою виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею. Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку норм ЦПК України, які регламентують здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

За положеннями ст. 451 ЦПК України, суд має пересвідчитися у тому, чи були оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця чи ні, та чи було при цьому порушене право заявника, або не було порушено.

При цьому, суд перевіряє як формальну сторону дій, бездіяльності чи рішень виконавця, так і змістовну сторону цих дій, бездіяльності чи рішень.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною визначений ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження": Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону N 1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною, державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до статті 64-1 Закону N 1404-VIII виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Порядок виконання судових рішень визначений, окрім Закону України "Про виконавче провадження", ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5 (далі - Інструкція N 512/5).

Так, у розділі IX Інструкції N 512/5 наведено порядок виконання рішень немайнового характеру, у тому числі рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною.

Відповідно до п. 5 розділу IX Інструкції N 512/5 якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

З вищенаведеної норми вбачається, що питання про виклик сторін виконавчого провадження для визначення місця побачення з дитиною державним виконавцем здійснюється одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження або сторонами в межах норми ст. 271 ЦПК України або ст. 31 зазначеного Закону України «про виконавче провадження».

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною. Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно з п. п. 8, 9 розділу IX Інструкції N 512/5 державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону N 1404. При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону N 1404.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки рішенням суду не було визначено місце зустрічі батька з дитиною, 25.02.2021 р. стягувач ОСОБА_2 звернувся до начальника Першого Приморського відділу ДВС з заявою про визначення місця зустрічі з дитиною за його фактичним місцем проживання.

На наступний день, в порушення п. 5 розділу IX Інструкції N 512/5, державний виконавець прийняв постанову, де визначив місце зустрічі батька з дитиною за адресою фактичного проживання батька: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів зазначає, що з оскаржуваної постанови не вбачається обґрунтування, чи здійснювалось державним виконавцем дослідження питання поважності чи неповажності неявки позивача з її малолітньою дитиною для вирішення питання про визначення місця зустрічі дитини з батьком.

На думку суду апеляційної інстанції, порушення виразилися в тому, що державний виконавець не викликав, зокрема боржницю для обговорення визначеного місця зустрічі. Докази таких викликів, та їх отримання ОСОБА_1 відсутні в матеріалах виконавчого провадження.

Аналізуючи зміст вищенаведених правових норм, слід дійти висновку, що визначаючи час і місце побачення з дитиною, у разі відсутності таких відомостей у судовому рішенні, державний виконавець повинен враховувати не лише позицію сторін виконавчого провадження, а впершу чергу інтереси дитини, та в разі потреби залучити органи опіки та піклування.

За вимогами статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій (частина 3).

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника - фізичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ /копію документа, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця (пункти 3,10 розділу III Інструкції).

У виконавчому листі, постанові про відкриття виконавчого провадження, постанові про прийняття виконавчого документу, постанові про визначення місця побачення з дитиною адреси проживання, перебування боржника ОСОБА_1 зазначена адреса АДРЕСА_4 , що є територією, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби Першого Приморського Відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Піваденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Проте, у оскаржувані Постанові, державний виконавець визначив місце вчинення виконавчих дій місце побачення стягувача з дитиною за межами території, на яку поширюється компетенція державного виконавця Першого Приморського Відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Піваденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до вимог пункту 12 розділу III Інструкції передбачено, що державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо: стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника; з`ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для повного задоволення вимог стягувача та майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби; боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць. Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов`язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій. У повідомленні про вчинення виконавчих дій зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця, яким будуть проводитись виконавчі дії; номер виконавчого провадження; дата, час та місце проведення виконавчих дій; виконавчі дії.

Колегія суддів вважає, що висновок Приморського районного суду м. Одеси в оскаржуваній ухвалі про те, що оскаржуване рішення державного виконавця вчинене не на підставі не існуючої норми закону жодним чином не підтверджене, оскільки описка не може стати підставою для визнання неправомірної та скасування постанови державного виконавця про визначення місця побачення дитини.

Як вбачається з тексту постанови, державний виконавець цитує повністю статтю на яку посилається, тому апеляційний суд, вважає за необхідне змінити обгрунтування частини задоволення скарги на дії державного виконавця, та задовольнити частково скаргу з мотивів викладених у даній постанові.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта ОСОБА_1 щодо порушення ЗУ «Про виконавче провадження» та інструкції в частині визначення місця зустрічі батька з дитиною в місці на яке не поширюється компетенція державного виконавця Першого Приморського Відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Піваденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки Інстукція передбачає можливість проведення виконавчих дій на території на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований а також повідомленя органу державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

Доводи скарги ОСОБА_1 в частині незгоди з оскаржуваною постановою з підстав неналежнгого визначення місця зустрчі батька з дитиною, на увагу не заслуговують, адже державний виконавець визначає місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини. Клопотань про залучення органу опіки та піклування стягувач не заявляв. Визначення місця зустрічей не за місцем проживання боржника не є підставою для скасування постанови.

Решта доводів та заперечень зазначених в апеляційних скаргах по суті заявлених вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Згідно п. 41 висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 362, п.3, ч.1, 368 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги: державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Джміль Олександра Олександровича подану через представника - адвоката Тищенко Весту Вікторівну, ОСОБА_1 подану через адвоката - Приймачук Сергія Івановича, ОСОБА_2 подану через представника - адвоката Мажеру Інну Олександрівну задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.03.2021 року змінити в частині обгрунтування часткового задоволення скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля Олександра Олександровича, за участі стягувача: ОСОБА_2 .

В іншій оскаржуваній частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Плвний текст постанови складено 16.08.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін