Справа № 456/1385/21
Провадження № 2/456/778/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2021 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

за участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 23.10.2020 року за реєстровим №79347 таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позов тим, що 13.01.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження № 64105408 з виконання виконавчого напису №79347 виданого 23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С..

Про наявність несплаченої заборгованості по кредитному договору та вчинення виконавчого напису нотаріуса вона дізналась у березні 2021, після надходження постанови про звернення стягнення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02.03.2021 скерованої приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. за місцем її роботи -КП «Стрийводоканал».

Однак вважає, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 року №1172 якою затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.012. 2012 № 296/5.

Будь - яких кредитних договорів з ТОВ «Фінансова компанія`Горизонт» та іншими банками чи фінансовими установами вона не укладала, коштів не отримувала, що підтверджується виписками про рух коштів по належних їй банківських карточках, у копії кредитного договору відсутній її підпис, що вказує на відсутність її волевиявлення на укладення такого договору. Також у період коли нібито був укладений спірний кредитний договір відносно неї було скоєні невідомими особами шахрайські дії у зв`язку з чим вона вимушена була звертатись із заявами до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області.

Також вказує, що не отримувала від відповідача вимог про усунення порушень за кредитним договором у зв`язку з чим була позбавлена можливості оскаржити вимоги ТОВ «Фінансова компанія`Горизонт» та відповідно не могла повідомити і нотаріуса про свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем, що відповідно об`єктивно виключало можливість вчинення виконавчого напису. У зв`язку з вищенаведеним, вважає, що оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутні підстави, що заборгованість перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису була безспірною та що така взагалі існувала.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд такі задоволити.

Представник позивача адвокат Горзов О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив такі задоволити. Додатково заявив клопотання про стягнення на користь позивача витрат на оплату правової допомоги на підтвердження понесення яких надав відповідні документи.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду рекомендованим листом з повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав.

А тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає неявку уповноваженого представника відповідача в судове засідання неповажною та за згодою представника позивача, вирішив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

23.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис згідно якого звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» Горизонт» заборгованість за кредитним договором 9 від 09.05.2019 за період з 28.05.2019 по 11.03.2020 включно суму у розмірі: 2000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 510 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом,2 460,- строкова заборгованість за штрафами і пенею, 1200 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму що підлягає стягненню 6170,00 грн.

13.01.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. за заявою стягувача №31724 від 27.10.2020 відкрито виконавче провадження ВП №64105408 на підставі виконавчого напису №79347 від 23.10.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С..

У матеріалах справи наявна копія договору надання онлайн кредиту № 9 від 09.05.2019 укладений між ТОВ ««Фінансова компанія» Горизонт» та ОСОБА_1 на суму 2000 грн. строком дії на 15 днів. Згідно п. 2.1. вказаного догору кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський рахунок позичальника.

На підтвердження позовних вимог позивачем долучено виписки по її банківським карткам за період з 01.01.2019 по 19.09.2019 з яких не вбачається рух коштів та відсутні операції по надходженню кредитних коштів та дії по погашенню кредиту та відсотків.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач 24.05.2021 зверталась у Стрийський ВП ГУ НП у Львівській області з заявою про надходження до неї телефонних дзвінків і повідомлень з вимогою сплатити онлайн кредит з різних банків хоча жодних грошових коштів у кредит не отримувала, яка була предметом перевірки та по якій було прийнято висновок оперуповноваженим СКП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області 05.06.2019.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність

заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Під час розгляду справи відповідач не спростував доводів про те що, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до пункту 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а відтак суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, не підлягає виконанню.

Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст. 137 ЦПК України).

На підставі вище наведеного, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних та діючого законодавства і судової практики, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому на переконання суду, обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 2 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім цього відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подані до суду позову судовий зір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 242, 259, 264-265, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 23.10.2020 року за реєстровим №79347, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованості за кредитним договором 9 від 09 травня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (ідентифікаційний код 39013897, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Шота Руставелі, буд.44, оф.104) за період з 28 травня 2019 року по 11 березня 2020 року у розмірі 4970,00 грн., 1200,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, всього на загальну суму 6170 (шість тисяч сто сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути зтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» у користь ОСОБА_1 908,00 гривень сплаченого судового збору.

Вимоги у частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» у користь ОСОБА_1 2000 гривень витрат на оплату правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: Н. М. Янів