ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 серпня 2021 року

м. Харків

справа № 640/17257/16-ц

провадження № 22ц/818/2928/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі арбітражний керуючий Корольов Вадим Вячеславович, Бондаренко Олег Петрович, Чернишенко Микита Олександрович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець Іван Олександрович, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції Харківської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року в складі судді Губської Я.В.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до арбітражного керуючого Корольова Вадима Вячеславовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець Івана Олександровича, Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі ПАТ «Банк Форум»), Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі КП «ХМБТІ»), ОСОБА_2 , про визнання торгів недійсними, скасування протоколу проведення аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та свідоцтва про право власності на квартиру, витребування майна та визнання права власності на квартиру.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що 24 квітня 2005 року муж Акціонерним товариством Банк «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0014/05/12-Z, відповідно до умов якого банк надав їй кредит в розмірі 46 500,00 доларів США зі сплатою 15% річних, зі строком повернення до 20 квітня 2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29 квітня 2005 року між банком та її колишнім чоловіком ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 0014/05/12- Z (П).

Крім того, 29 квітня 2005 року укладено договір іпотеки № 0014/05/12- Z (1), предметом якого є чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка була придбана під час шлюбу з ОСОБА_2 .

Зазначає, що шлюб з ОСОБА_2 було розірвано, на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2008 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2008 року, за кожним із подружжя визнано право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2009 року по справі № 2-874/09/17 з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором від 24 квітня 2005 року № 0014/05/12-Z в розмірі 281 099,05 грн.

Згідно з постановою Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року у справі № Б-50/218-09 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Однак постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11 лютого 2014 року ухвала Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року скасована, провадження у справі № Б-50/218-09 припинено.

В рамках процедури банкрутства 15 червня 2011 року ліквідатором арбітражним керуючим Корольовим В.В. на товарній біржі «Правопорядок» було проведено біржові торги з примусової реалізації предмета іпотеки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Результати біржових торгів були оформлені протоколом проведення аукціону № 8 та переможцем торгів за протоколом визначено ОСОБА_3 , визначено суму, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця 122 130,00 грн. 19 лютого 2012 року між арбітражним керуючим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири за вказаною адресою, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. за реєстровим № 241.

27 квітня 2017 року ОСОБА_3 відчужив вказану квартиру ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською Валентиною Георгіївною.

Зазначає, що біржові торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відчуження житла на підставі скасованого судового рішення та за наявності порушень щодо організації та проведення аукціону з продажу Ѕ частини житла, встановлених ухвалою Господарського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року у справі № 922/2398/14, тому ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_6 та Бондаренко О.П. не мали права відчужувати вказане нерухоме майно.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила:

- визнати недійсними торги, проведені 15 червня 2011 року з примусової реалізації предмета іпотеки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним та скасувати протокол проведення аукціону № 8 від 15 червня 2011 року з реалізації предмета іпотеки Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений19 лютого 2012 року між арбітражним керуючим ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ємець І.О. за реєстровим № 241;

- визнати відсутність права: у арбітражного керуючого-ліквідатора Корольова В.В. - на організацію та продаж Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ; у Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - на окремий продаж Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ; у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І.О. на посвідчення договору купівлі-продажу від 09 лютого 2012 року, видачі та посвідчення Свідоцтва про право власності на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним та скасувати акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 19 січня 2012 року;

- визнати недійсним Свідоцтво, видане 20 січня 2012 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємцем І.О. за реєстровим № 112 на ім`я ОСОБА_3 ;

- витребувати у ОСОБА_4 на її користь квартиру АДРЕСА_1 , та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Орловської В.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 квітня 2017 року, індексний номер 34968698;

- визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 , за нею.

16 січня 2017 року ОСОБА_7 представник ОСОБА_3 подала заперечення на позовну заяву, в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Заперечення мотивовані тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 вересня 2013 року у справі № Б-50/218-09 була встановлена законність дій ліквідатора; постанову Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року по справі № Б-50/218-09, якою ОСОБА_1 визнано банкрутом, скасовано не було; а згода іпотекодержателя на відчуження майна не була передбачена діючим законодавством на момент укладення з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу. Крім того, позовна заява подана з порушенням норм процесуального закону, оскільки спори про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута вирішуються в межах відповідної справи про банкрутство.

В заяві від 16 січня 2017 року ОСОБА_7 представник ОСОБА_3 просила застосувати строк позовної давності, оскільки аукціон проведено 15 червня 2011 року, а позов подано 07 листопада 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

02 березня 2018 року ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відзив містить доводи, які є аналогічними доводам, які містяться в запереченнях ОСОБА_7 представника ОСОБА_3 на позовну заяву.

14 березня 2018 року ліквідатор арбітражний керуючий Корольов В.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю та спливом строку позовної давності.

Відзив мотивовано тим, що постанова Господарського суду Харківської області від 24 лютого 2010 року, якою ОСОБА_1 була визнана банкрутом, не скасована, а відповідність дій ліквідатора була встановлена ухвалою Господарського суду Харківської області від 24 вересня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії арбітражного керуючого Корольов В.В. Зазначає, що спір має розглядатися в межах справи про банкрутство за заявою арбітражного керуючого, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 922/4705/15.

05 квітня 2018 року ОСОБА_8 представник ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відзив мотивовано тим, що квартира АДРЕСА_1 була правомірно включена до складу ліквідаційної маси боржника, оскільки це майно виступає об`єктом житлового фонду, однак не підлягає передачі в комунальну власність, та є предметом іпотеки. До спірних правовідносин не може бути застосовано Закон України «Про іпотеку», оскільки з моменту прийняття постанови Господарським судом Харківської області від 4 лютого 2010 року спірне житло вважається таким, що не обтяжено іпотекою, а його реалізація мала відбуватися в загальному порядку. Ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_6 була дотримана процедура реалізації спірної квартири, а ОСОБА_3 є добросивісним набувачем. Також зазначає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами, оскільки в 2015 року вже зверталася з аналогічним позовом до суду.

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 11 грудня 2020 року відмовлено, заяву подано заявниці.

Ухвала судді суду першої інстанції мотивована тим, що в заяві про збільшення позовних вимог позивачка фактично змінює предмет і підстави позовних вимог шляхом заявлення нових вимог, що є неприпустимим відповідно до вимог статті 49 ЦПК України.

11 березня 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти заяву про збільшення позовних вимог та направити справу до того ж суду для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 24 листопада 2020 року підготовче засідання не відбулося з причин зайнятості судді в іншій справі, яка розглядалася в порядку кримінального провадження. Секретар повідомив про те, що розгляд справи відкладено. Однак 24 листопада 2020 року підготовче засідання було закрито, про що вона дізналася в судовому засіданні, яке було призначено на 25 лютого 2021 року. Зазначає, що подана нею заява про збільшення позовних вимог від 11 грудня 2020 року відповідає вимогам статті 183 ЦПК України.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що в листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2019 року справа прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження суддею Губською Я.В. Підготовче судове засідання призначено на 28 листопада 2019 року на 11.00 год. (а. с. 2, т. 7).

Підготовче судове засідання судом першої інстанції проводилось неодноразово.

Ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року та від 01 червня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_9 представника ОСОБА_1 та позивачки про забезпечення позову; відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу; прийнята уточнена позовна заява ОСОБА_1 ; вирішено питання про витребування доказів за заявами ОСОБА_1 (а. с. 8-9, 12-13, 23-24, 27-28, 31-33, 219-220, т. 7).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року підготовче засідання було закрито, справа призначена до судового розгляду на 15 грудня 2020 року на 14.00 год. (а. с. 69, т. 12).

Про розгляд справи в судовому засіданні 15 грудня 2020 року позивачка та її представник були повідомлені явочним листом, про що свідчить їх власноручні підписи (а. с. 71, т. 12).

14 грудня 2020 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про зміну позовних вимог (а. с. 116-118, т. 12).

15 грудня 2020 року розгляд справи відкладено на 29 січня 2021 року у зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі, які розглядалася в порядку кримінального провадження (а. с. 76, т. 12).

29 січня 2021 року розгляд справи відкладено на 25 лютого 2021 року у зв`язку з зайнятістю судді в іншій справі, яка розглядалася в порядку кримінального провадження (а. с. 89, т. 12).

Про розгляд справи 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 повідомлена належним чином, про що свідчить власноручний підпис позивачки на розписці, отриманою нею 20 лютого 2021 року (а. с. 90, т. 12).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 11 грудня 2020 року відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (частина третя статті 49 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 1590св20) вказано, що: «предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких грунтується відповідна позовна вимога».

Суд першої інстанції встановивши, що позовна заява (уточнена та доповнена) від 11 грудня 2020 року є за своєю суттю заявою про зміну предмета позову та містить додаткові пояснення щодо підстав раніше заявленого позову, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для прийняття її до розгляду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана правильна оцінка з урахуванням вказаної правової позиції Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук