Справа № 487/5216/21
Провадження № 2/487/2399/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації прав власника квартири шляхом виселення у зв`язку з припинення сервітуту, -

В С Т А Н О В И В:

28.07.2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому поросив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди, пов`язані із здійсненням ним прав щодо володіння, користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідача з квартири у зв`язку з припиненням сервітуту.

Так, відповідно до загальних правил підсудності, передбачених ст.27 ч.1 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятком із вказаного загального правила є випадки підсудності за вибором позивача, виключна підсудність, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також підсудність справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя, що передбачені нормами ст.ст.26, 28-30 ЦПК України.

Згідно ст.30 ч.1 ЦПК України, яка визначає правила виключної підсудності, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

При цьому, слід враховувати, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися саме правила виключної підсудності. Зазначений правовий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду у постановах від 25 лютого 2019 року по справі №201/12876/17, від 11 липня 2019 року по справі №462/7217/18, а також Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року по справі №910/10647/18.

За змістом ст.181 ЦК України, ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення, в тому числі житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

За змістом ст.ст.316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як слідує зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , предметом спору за вказаним позовом є усунення позивачу перешкод у реалізації належного йому права приватної власності на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідача. Відтак, з викладеного слідує, що спір між сторонами виник з приводу вказаного нерухомого майна, а саме права користування і розпорядження ним, як складових права власності. Останнє, в свою чергу, дає підстави для висновку, що такий позов має розглядатись судом, визначеним за правилами виключної підсудності, передбаченими ст.30 ч.1 ЦПК України, тобто судом за місцезнаходженням зазначеного нерухомого майна, яким не може бути Заводський районний суд м. Миколаєва, оскільки вищевказане нерухоме майно розташоване поза межами території Заводський районний суд м. Миколаєва, на який (район) розповсюджується територіальна юрисдикція суду при застосуванні правил виключної підсудності.

Згідно ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та враховуючи, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що за правилами виключної підсудності відноситься до територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної позовної заяви до зазначеного суду на підставі ст.30 ч.1, ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації прав власника квартири шляхом виселення у зв`язку з припинення сервітуту, направити до Київського районного суду м. Одеси, для розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Суддя: В.О. Гаврасієнко