Провадження № 22-ц/801/1763/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Ковальчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Вінницькій області

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Федчишина С.А., повний текст якого складено 09.06.2021

в справі № 127/12352/21

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області (відповідач)

за участю Райгородської громади (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору)

про усунення перешкод у здійсненні користування майном, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні користування майном, який обґрунтував тим, що у його приватній власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0,6618 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Райгород Немирівського району Вінницької області, та межує з автомобільною дорогою М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю).

Під час проведення поточного ремонту цієї автомобільної дороги протягом 2019 року на ділянці км 455+000 - км 460+000 в межах Вінницької області підрядною організацією було встановлено бар`єрне огородження, яким було перекрито проїзд до належної йому земельної ділянки.

При проведенні комісійного обстеження на місцевості земельної ділянки станом на 08.01.2021 встановлено, що вона межує з двох сторін із земельною ділянкою комунальної власності Райгородської сільської ради, зі сторони якої, згідно рельєфу місцевості (обрив), не має заїзду на ділянку, з третьої сторони межує із земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 і під`їзду до земельної ділянки він не має.

У відповідь на звернення його повідомлено про те, що Служба автомобільних доріг не уповноважена вирішувати питання доступу до приватної власності.

Просив зобов`язати Службу автомобільних доріг у Вінницькій області усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві приватної власності, земельною ділянкою загальною площею 0,6618 га кадастровий номер :04:001:3070, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Райгород Немирівського району Вінницької області, шляхом демонтажу бар`єрного огородження на відрізку автошляху М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) для забезпечення можливості проходу та проїзду до неї. Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року позов задоволено. Зобов`язано Службу автомобільних доріг у Вінницькій області усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві приватної власності земельною ділянкою загальною площею 0,6618 га, кадастровий номер :04:001:3070, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться у с. Райгород Немирівського району Вінницької області, шляхом демонтажу бар`єрного огородження на відрізку автошляху М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький-Знам`янка (через м. Вінницю) для забезпечення можливості проходу та проїзду до вказаної земельної ділянки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

12 липня 2021 року відповідачем - Службою автомобільних доріг у Вінницькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року необґрунтованим і таким, що винесене з порушенням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідно до паспорта автомобільної дороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) та проектно-кошторисної документації на проведення поточного середнього ремонту цієї автомобільної дороги, зокрема, на ділянці с. Райгород - с. Нижня Кропивна Немирівського району, у тому числі в межах с. Райгород, не було передбачено проїзду до належної позивачеві земельної ділянки. При цьому, проектно-кошторисна документація на проведення поточного середнього ремонту автомобільної дороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) виготовлена з дотриманням положень державних правил, норм та стандартів, що діють у сфері дорожнього будівництва та забезпечення безпеки дорожнього руху і пройшла передбачену процедуру узгодження з відповідними органами, в тому числі державну експертизу.

Зазначає, що відсутність бар`єрного огородження на вказаній ділянці автомобільної дороги до моменту його встановлення не свідчить про наявність законного проїзду до земельної ділянки позивача, оформленого відповідно норм чинного законодавства.

На думку апелянта суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, що й призвело до неправильного її вирішення.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надійшов, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 04 серпня 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Служба автомобільних доріг у Вінницькій області, повідомлена в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, свого представника з належно оформленими повноваженнями до апеляційного суду не направила.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мишковська Т.М. проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,6618 га, кадастровий номер :04:001:0370, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Вінницька область, Немирівський район, с. Райгород.

Згідно акту обстеження земельної ділянки, що перебуває в приватній власності ОСОБА_1 від 08.01.2021 комісія в складі секретаря Райгородської сільської ради Менюк І.І., в.о. заступника начальника відділу реєстрації, військового обліку та юридичного супроводу Ковальчук Т.Л., землевпорядника сільської ради Ковтонюк Л.В. встановила, що дана земельна ділянка в с. Райгород межує з двох сторін із земельною ділянкою комунальної власності сільської ради, зі сторони якої згідно рельєфу місцевості (обриву), немає заїзду на ділянку. З третьої сторони, межує із земельною ділянкою, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , під`їзду до земельної ділянки ОСОБА_1 немає. З четвертої лівої сторони в напрямку м. Вінниця, земельна ділянка межує з автодорогою М12 «Стрий -Кіровоград - Знам`янка», де під час проведення капітального ремонту даного відрізка автодороги проти даної земельної ділянки було встановлено суцільний відбійник, який повністю перекрив заїзд на земельну ділянку ОСОБА_1 , що не дало йому змоги зібрати врожай в 2020 році. За висновками комісії, в зв`язку з тим, що заїзд на земельну ділянку неможливо зробити в будь-якому іншому місці, окрім як з автодороги М12 «Стрий - Кіровоград - Знам`янка», рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до Вінницького обласного управління автодору для вирішення питання зняття відбійника шириною 6 метрів проти земельної ділянки для відновлення заїзду.

Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 пред`явлені та передані на зберігання межові знаки (в т. ч. 2 знаки у спільних поворотних точках меж суміжної земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0234 вище зазначені межові знаки без номерів вид знаків (третій), а саме: - номер знака НОМЕР_1 третій - с. Райгород, південно - східна околиця його, 49 м на північний - схід від південно - східного кута КЖ, 97м на північний - схід від дорожнього знаку, 86 м на північний - захід від дерева, що росте окремо; номер знака 2017. -001-00002 третій - с. Райгород, південно - східна околиця його, 109м на північний - схід від південно - східного кута КЖ, 119 м на північний - схід від дорожнього знаку, 23 м на північний -захід від дерева, що росте окремо. Дані межові знаки були погоджені із власниками суміжних земельних ділянкою, а саме з Службою автомобільних доріг у Вінницькій області, яка є власником земельної ділянки :04:001:0234, цільове призначення: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Листом від 14.04.2021 № 876 Служба автомобільних доріг у Вінницькій області повідомила позивача на його звернення про те, що роботи здійснено на основі та в межах передбачених проектною документацією, в тому числі щодо фінансового забезпечення об`ємів проведення таких робіт. Облаштування виїздів проектно - кошторисною документацією не передбачено.

Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд першої інстанції визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, висновки, викладені у рішення суду першої інстанції, не відповідають дійсним обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Згідно статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» безпека автомобільних доріг визначається як сукупність засобів, конструкцій, пристроїв, споруд, характеристик та показників (у тому числі інженерних, конструкторських, технічних, проектних, архітектурних, технологічних та інших рішень), при врахуванні та застосуванні яких забезпечується запобігання та зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод та тяжкості їх наслідків.

Відповідно пункту 3.1.9 розділу 3 національного стандарту України «ДСТУ 8751:2017 Безпека дорожнього руху. Огородження дорожні і напрямні пристрої. Правила використання. Загальні технічні вимоги» (ДСТУ 8751:2017) визначено, що огородження дорожні - це пристрої, призначені для перешкоджання з`їзду транспортних засобів із земляного полотна чи штучної споруди; виїзду на зустрічну смугу руху; наїзду на масивні перешкоди та споруди, розташовані у смузі відведення дороги чи на розділювальній смузі; упорядкування руху пішоходів та їх убезпечення; запобігання виходу тварин на проїзну частину та мінімізування наслідків можливих ДТП.

Згідно пункту 11.1.1 розділу 11 ДСТУ 8751:2017 огородження першої групи мають бути встановлені, зокрема: на дорогах І-ІІІ категорій згідно з ДБН В.2.3-4 [5] та на транспортних розв`язках біля опор освітлення; на узбіччі поворотних з`їздів з дорожніх розв`язок у різних рівнях; у разі потреби на узбіччях, тротуарах та розділювальних смугах, якщо інші технічні рішення щодо забезпечення безпеки руху неможливі або їх недоцільно здійснювати на аварійно-небезпечних ділянках доріг і ділянках концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Обґрунтовуючи рішення про задоволення позову, з посиланням на норми ДБН В.2.3-4:2015, суд першої інстанції не врахував, що вказані норми передбачають облаштування в`їзду у двори та/або місцеві (бічні) проїзди, тоді як відповідно до технічних характеристик автомобільної дороги М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) вона є дорогою ІІІ категорії, а тому до неї застосовуються вказані вище норми національного стандарту України «ДСТУ 8751:2017 Безпека дорожнього руху. Огородження дорожні і напрямні пристрої. Правила використання. Загальні технічні вимоги».

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має чітко та конкретно визначитися дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що дії відповідача мали правомірний характер, а встановлення огородження бар`єрного типу здійснено у відповідності до вимог ЗУ «Про автомобільні дороги» та вимог національного стандарту України «ДСТУ 8751:2017 Безпека дорожнього руху» та направлені на запобігання та зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод та тяжкості їх наслідків.

Крім того, відповідно до ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Відповідно до п. 8. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 слідує, що ним ставиться питання про зміну організації дорожнього руху на ділянці км 455+000 - км 460+000 автомобільної дороги міжнародного значення М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю).

Відповідно до частини 1 статті 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; організація супроводження і забезпечення безпечного руху транспортних засобів спеціального призначення; погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг; погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору.

Позивачем не надано проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції, які б свідчили про можливість здійснення відповідних змін.

Більше того, Національна поліція України, як суб`єкт погодження змін до організації руху, не була залучена до участі в справі.

Також обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 стверджує, що встановлення бар`єрного огородження на межі із його земельною ділянкою порушує його права як власника земельної ділянки на вільне користування нею.

Згідно витягу із Державного земельного кадастру цільове призначення належної позивачеві земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що використання його земельної ділянки саме за цільовим призначенням є обмеженим чи неможливим.

Питання визначення можливих варіантів підходу та проїзду земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту тощо, потребує спеціальних знань і належить до компетенції земельно-технічної експертизи, а відтак потребує її призначення, про що сторони, зокрема, позивач, не заявляли.

Акт обстеження земельної ділянки, складений посадовими особами сільської ради, яким рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до Вінницького обласного управління автодору для вирішення питання зняття відбійника шириною 6 метрів проти земельної ділянки для відновлення заїзду, є недопустимим доказом, так як встановлено вище, погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, не належить до компетенції органів місцевого самоврядування.

Відповідні обставини справи й норми права залишилися поза увагою суду першої інстанції, який прийшов до необґрунтованого висновку про те, що Службою автомобільних доріг у Вінницькій області порушено право позивача на користування належною йому земельною ділянкою.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області не підлягають до задоволення.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для зміни судового рішення суду першої інстанції та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення по суті позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянтом - відповідачем Службою автомобільних доріг у Вінницькій області сплачено судових збір в сумі 1 362 грн, які підлягають стягненню з позивача, в задоволенні позову якого апеляційним судом відмовлено.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Райгородської громади про усунення перешкод у здійсненні користування майном - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Служби автомобільних доріг у Вінницькій області судові витрати по справі - витрати по сплаті судового збору в сумі 1 362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді О.В. Ковальчук

Ю.Б.Войтко