Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2021 Справа №607/9251/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

заявника ОСОБА_1 та її представника адвоката Степанова Володимира Вікторовича, представника заінтересованої особи Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Грицика Романа Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанов Володимир Вікторович, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи ОСОБА_2 , у якому просить заборонити йому протягом шести календарних місяців перебувати у місці спільного проживання з нею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої заяви вказує, що ОСОБА_2 є її сином, вони проживають разом по АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_2 систематично та впродовж тривало часу вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, під час якого чинить психологічний тиск, а також застосовує до неї фізичну силу. Такі постійні дії створюють у неї психологічне та моральне напруження. Також вказує, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Незважаючи на це, її син ОСОБА_2 продовжує вчиняти насильство у сім`ї. У зв`язку із цим, з метою унеможливлення подальшого домашнього насильства у майбутньому заявник просить винести по відношенню до кривдника ОСОБА_2 обмежувальний припис.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Степанов В. В. заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити покликаючись на обставини, що викладені у заяві. Також, ОСОБА_1 наголосила, що вона є особою вже немолодого віку, має інвалідність другої групи, постійно переживає стрес з приводу неправомірної поведінки сина.

Заінтересована особа представник Тернопільського районного управління поліціїГоловного управління Національної поліції в Тернопільській області у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав та просив задоволити її у повному обсязі, вказав, що наявні усі визначені законом підстави для видачі обмежувального припису щодо кривдника ОСОБА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення судового розгляду чи проведення за його відсутності до суду не подав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису .

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на таке.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є матір`ю та сином, разом проживають у квартирі АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є співвласниками вказаного помешкання.

07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя; дитину.

Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки дитини.

Відповідно до статті 18 Закону № 2229-VIII, до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: визначення стану, причин і передумов поширення домашнього насильства; підвищення рівня поінформованості населення про форми, прояви, причини і наслідки домашнього насильства; сприяння розумінню суспільством природи домашнього насильства, його непропорційного впливу на жінок і чоловіків, зокрема на осіб з інвалідністю, вагітних жінок, дітей, недієздатних осіб, осіб похилого віку; формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини; викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; заохочення всіх членів суспільства, насамперед чоловіків і хлопців, до активного сприяння запобіганню домашньому насильству.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII)

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками дитини.

Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

За пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2019 року, 18 червня 2020 року, 13 листопада 2020 року, 14 квітня 2021 року ОСОБА_2 визнавався винним у вчиненні домашнього насильства щодо матері ОСОБА_1 під час якого він ображав її нецензурними словами, чинив психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя якості потерпілої особи ОСОБА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2020 року у цивільній справі № 607/19319/20 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанов Володимир Вікторович, заінтересовані особи ОСОБА_2 ,Тернопільський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про видачу обмежувального припису задоволено частково. Видано обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на строк 3 (шість) місяців, заборонено ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ..

Заявник вказує, що ОСОБА_2 порушував вимоги зазначеного обмежувального припису.

Такі ствердження заявника ОСОБА_1 також підтверджені інформацією, що наявна у відповіді за № С-790аз від 19 травня 2021 року начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на звернення ОСОБА_1 щодо вчинення її сином ОСОБА_2 домашнього насильства, та поясненнями наданими у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 .

Окрім цього, Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року, який набрав законної сили 19 липня 2021 року (кримінальне провадження № 607/8403/21) ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 309, ст. 126 -1 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Вказаним вироком установлено, що ОСОБА_2 систематично, а саме: 23 липня 2019 року, 11 червня 2020 року, 25 березня 2021 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчиняв домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_1 .

Також, як убачається зі вищевказаного вироку суду ОСОБА_2 22 квітня 2021 року близько 13 години 50 хвилин перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , в черговий раз вчинив фізичне насильство у вигляді штовхання матері ОСОБА_1 та психологічне насильство у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки у її адресу та залякування ОСОБА_1 електрошокером.

При цьому, у вказаному Вироці Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2021 року зазначено про визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому, зокрема ОСОБА_4 вказав, що впродовж 2019-2021 років вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_1 із якою спільного проживає, зокрема, ображав її нецензурними словами, штовхав, залякував електрошокером, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 систематично вчиняє домашнє насильство відносно матері ОСОБА_1 під час їх спільного проживання.

З описаних вище доказів судом увстановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від домашнього насильства, а ОСОБА_2 її кривдником.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що до ОСОБА_2 слід застосувати спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувальний припис стосовно кривдника, встановивши тимчасові обмеження його прав та покласти на нього ряд обов`язків.

Згідно з вимогами частини 2 ст. 350- 6 ЦПК України, частини 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк шість місяців.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Керуючись статями 350-2, 350-5, 350-6, 350-8 Цивільного процесуального кодексу України , суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Степанов Володимир Вікторович, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на строк 6 (шість) місяців, заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік та до виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту рішення суду 05 серпня 2021року.

Реквізити сторін:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 :

Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, місце знаходження бульвар Т. Шевченка,10, м. Тернопіль.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка