Ухвала

05 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 355/436/21

провадження № 61-11085ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В.(суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Чернігвського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Позднякова Надія Миколаївна, про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів і акта на реалізацію іпотеки, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі результатів електронних торгів, проведених ДП «Сетам», перейшла у власність ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_1 та будь-яким особам, окрім заявника та членів її родини, здійснювати будь-які дії щодо проникнення до квартири, користування, розпорядження, відчуження, вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_3 , намагання самовільно виселити останню зі спірного майна; передати квартиру, що є предметом спору на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ; допустити негайне виконання ухвали про забезпечення позову.

19 квітня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна, проведені 12 лютого 2021 року ДП «Сетам»; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів за №525646 від 12 лютого 2021 року та акт про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна із електронних торгів №370, видане 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Поздняковою Н. М. та скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 квітня 2021 року скасовано.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

В іншій частині заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

30 червня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2021 рокукасаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Особою, яка звернулася із касаційною скаргою, виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 14 липня 2021 року.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції задовольнив безпідставні вимоги ОСОБА_3 , оскільки заявник не надала жодних доказів про необхідність вжиття відповідних заходів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст судових рішень в оскаржуваній заявником частині, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Встановивши, що предметом спору, який виник між сторонами у справі, є захист права власності позивача на спірне майно шляхом визнання недійсними електронних (прилюдних) торгів з реалізації арештованого майна, проведених 12 лютого 2021 року ДП «Сетам»; протоколу проведення електронних торгів за № 525646 від 12 лютого 2021 року та акту про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року; свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів № 370, виданого 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Поздняковою Н. М. та скасування запису про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , як власник, може розпорядитися у будь-який момент спірним нерухомим майном, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_3 в частині накладення арешту на нерухоме майно.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень в оскаржуваній заявником частині та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 08 червня 2021 року за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Чернігвського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Позднякова Надія Миколаївна, про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів і акта на реалізацію іпотеки, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук