ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

28 липня 2021 року

м. Харків

Справа № 641/6273/20

Провадження № 22-ц/818/3668/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Гармаш К.В.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

відповідач: Державне підприємство «СЕТАМ»,

відповідача: Начальник міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Купріянової Анастасії Олександрівни,

третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Купріянової Анастасії Олександрівни, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна про визнання електронних торгів недійсними, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року, ухвалене суддею Богдан М.В., -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Державного підприємства «СЕТАМ», Начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Купріянової Анастасії Олександрівни, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна про визнання електронних торгів недійсними.

В обгрунтування позову зазначає, що вона не була повідомлена про виконавче провадження, про те, що належна їй квартира буде виставлятись на торги, а дізналась про ці обставини тільки 24 грудня 2019 року, коли відповідач вибив вхідні двері в квартирі, де вона мешкала та вимагав звільнити квартиру. Крім того зазначала, що, не погодившись з продажем квартири, вона звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова із скаргою на дії МВДВС по Основянському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, яка судом була задоволена частково, а саме ухвалою суду від 22 липня 2020 року у справі №641/72/20 визнано неправомірними дії начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, що полягають у поданні заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам», а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що встановлена ухвалою суду неправомірність дій начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, з подання заявки на реалізацію арештованого майна, тягне за собою незаконність всіх наступних дій, зокрема, і з проведення електронних торгів.

Просить суд:

визнати недійсними електронні торги по лоту №384682 з примусової реалізації нерухомого майна: двокімнатної квартири загальною площею 33,2кв.м, житловою площею 19,5 кв.м у АДРЕСА_1 , проведені 18 листопада 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ»; визнати недійсним протокол №445991 від 06 грудня 2019 року по лоту №384682 складений Державним підприємством «СЕТАМ»;

визнати недійсним Акт про проведені електронні торги від 06 грудня 2019 року старшого державного виконавця згідно протоколу №445991, складений відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області;

визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону), видане 20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А., зареєстроване в реєстрі №2593 бланк №101359 за реєстраційним номером 101 на імя ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги по лоту № 384682 з примусової реалізації нерухомого майна: двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , проведені 18.11.2019 року Державним підприємством «СЕТАМ».

Визнано недійсним протокол № 445991 від 06.12.2019 року по лоту № 384682, складений Державним підприємством «СЕТАМ».

Визнано недійсним Акт старшого державного виконавця про проведення електронних торгів від 06 грудня 2019 року згідно протоколу № 445991, складений відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків ГТУЮ у Харківській області.

Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону), видане 20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко Оленою Анатоліївною, зареєстроване в реєстрі за № 2593 бланк № 103359 за реєстраційним № 101 на ім`я ОСОБА_2 .

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , та Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків), просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , в обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ДП «СЕТАМ» допустило порушення вимог законодавства, а також прав свобод позивача під час підготовки та проведення електронних торгів за лотом з реалізації спірної квартири.

Також зазначає, що загальна сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням складала 87 843,68грн., що дорівнювала сумі, за який можливо звернути стягнення на нерухоме майно позивача, як того вимагає ч.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того вказує, що позивач знав про існування виконавчого провадження та проведені ВДВС виконавчі дії. Доводи про неотримання документів виконавчого провадження та неналежного повідомлення позивача, як боржника не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та доказах наданих суду ВДВС.

Міжрайонний ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) в обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно зроблених ними запитів, в рамках виконавчого провадження, у боржника (позивача по справі) було відсутнє інше майно, окрім спірної квартири, на яке можливо б було звернути стягнення.

Що стосується повідомлення боржника про наявність виконавчого провадження, то відповідно до діючого законодавства боржника вважається повідомлений про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому листі. Зазначає, що вказану постанову було направлено боржнику 13 травня 2019 року. Також, державним виконавцем було направлено повідомлення про результати оцінки вартості майна.

Також зазначає, державним виконавцем при поданні заявки на реалізацію в графі «Стягувачі» помилково не було зазначено одного із стягувачів КП «Харківводоканал», проте було надано весь пакет документів за зведеним виконавчим провадженням.

Що стосується справи на яку посилається позивача, то предметом її розгляду була неправомірність начальника відділу, то питання щодо визнання недійсними результатів електронних торгів судом не досліджувалось. Предметом позову у даній справі є визнання недійсними електронних торгів по лоту №384682 з примусової реалізації нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із доведеності та обгрунтованості заявлених позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло реєстраційний № НОМЕР_2 видане 15 жовтня 1998 року органом приватизації житлового фонду Харківського Державного авіаційного підприємства належала квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Протоколу №445991 проведення електронних торгів, складеного Державним підприємством «СЕТАМ» 18 листопада 2019 року відбулися торги по лоту №384682 з продажу двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за ціною 204 400,01грн., переможцем яких став єдиний учасник ОСОБА_2 (відповідач по справі).

06 грудня 2019 року ст. державним виконавцем Ткаченко А. складено, а начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріяновою А. затверджено Акт про проведені електронні торги №ЗВП 57958495.

20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. на підставі Акта про проведені електронні торги від 06 грудня 2019 року видано Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) на імя ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №2593.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 грудня 2019 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 33,2кв.м, житловою площею 19,5кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_3 виданого 20 грудня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А.

У позовній заяві ОСОБА_1 , як на підставу своїх позовних вимог зазначає, що вона не погоджується з продажем спірної квартири, оскільки вважає, що електронні торги були проведені з порушенням вимог діючого законодавства, що підтверджується ухвалою до Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року, якою було частково задоволено її скаргу на дії МВДВС по Основянському та Слобідському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області та визнано неправомірними дії начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, що полягають у поданні заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам», а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Так, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року по справі №641/72/20 визнано неправомірними дії начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, що полягають у поданні заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам», а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів скасування вказаної ухвали суму матеріали справи не містять та учасниками справи не надано.

При розгляді вказаної справи судом було встановлено наступне.

Державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 52899097 від 04 жовтня 2016 року з примусового виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду м.Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми 23 312,55грн., виконавчий лист №641/10223/15-ц.

Постановою про арешт майна боржника від 06 листопада 2017 року, ст. державним виконавцем при виконанні виконавчого листа №641/10223/15-ц, виданого 22 вересня 2016 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 23 312,55грн., накладено арешт на все майно, що належить боржнику, про що внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 55680914 від 09 лютого 2018 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №16521 від 24 жовтня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми 58255,28грн.

Постановою ст.державного виконавця від 20 грудня 2018 року, виконавчі провадження №52899097, 55680914 об`єднані у зведене виконавче провадження №57958495.

Вимогами ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 19 січня 2019 року визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Згідно положень ч.5 ст.48 Закону, в разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно вимог ч.1 ст.50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Так, відповідно до положень ч.7 ст.48 Закону, «У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника».

Як вбачається з Акту державного виконавця від 11 лютого 2019 року, складеного в присутності представника стягувача та двох понятих, при виході за адресою: АДРЕСА_1 для опису та арешту майна боржника, потрапити до приміщення не надалось можливим, оскільки двері до приміщення були закриті. Згідно акту державного виконавця від 08.04.2019року, при виході за вказаною адресою, двері державному виконавцю не відчинили, остання залишила виклик з`явитись на прийом.

Також, в той же день, постановою від 11 лютого 2019 року, державним виконавцем за ЗВП№57958495 при примусовому виконанні виконавчого листа Комінтернівського районного суду м.Харкова щодо стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 23 312,55грн., виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №16521 від 24 жовтня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми 58 255,28грн. постановлено описати та накласти арешт на майно боржника, а саме - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, всупереч вищевикладених вимог Закону, не пересвідчившись щодо наявності/відсутності в боржника іншого майна, державним виконавцем здійснено звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, належний боржнику - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно Наказу Мінюста від 02 квітня 2012 року №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень (в ред.від 07.11.2018року), п.14 розділу III визначено, що «у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Так, виконавче провадження №58063963 з примусового виконання виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АК «Харківводоканал» суми 6 275,85грн., виконавчий лист №641/1378/18р.- відкрито ст.державним виконавцем 21 січня 2019 року.

Проте, виконавче провадження №58063963 з примусового виконання виконавчого листа №641/1378/18, виданого 20 червня 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківводоканал» суми 6 275,85грн. приєднано до зведеного виконавчого провадження №57958495 постановою ст.державного виконавця лише 11 квітня 2019року, що суперечить вказаним вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень в частині додержання державним виконавцем строку приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження та свідчить про те, що станом на 11 лютого 2019 року, коли державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, а саме - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 - виконавче провадження №58063963 з примусового виконання виконавчого листа №641/1378/18, виданого 20 червня 2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківводоканал» суми 6 275,85грн. до зведеного провадження ЗВП №57958295 - приєднане не було.

Таким чином, 11 лютого 2019 року за ЗВП№57958495, державний виконавець постановила описати та накласти арешт на майно боржника, а саме - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , - при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №57958495, за яким загальна сума заборгованості складала розмір 81 567, 83 грн., а саме - за виконавчим листом Комінтернівського районного суду м.Харкова щодо стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми в розмірі 23 312,55 грн. та виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №16521 від 24 жовтня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми 58 255,28грн.

Так, згідно положень ч.1 ст.48 Закону «Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації», також, відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника, на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що арешт майна є стадією звернення стягнення на майно.

При цьому, суд взяв до уваги, що згідно ч.8 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», за зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця».

Таким чином, враховуючи, що арешт майна є стадією звернення стягнення на майно, всупереч положень ч.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», згідно положень якої, у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника 11 лютого 2019 року державним виконавцем здійснене звернення стягнення на єдине житло боржника - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за зведеним виконавчим провадженням, за яким підлягала стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 81 567,83грн., що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (4179грн.х20=83580 грн.). Таким чином, державним виконавцем здійснено звернення на єдине майно боржника за виконавчим провадження, за яким сума до стягнення не перевищувала 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, суд зазначив, що, як постанова про відкриття виконавчого провадження №58063963 від 21 січня 2019 року, так і постанова від приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ЗВП №57958295 від 11 квітня 2019року - постановлені старшим державним виконавцем Вірченко А.О., тоді як підписані державним виконавцем Ткаченко А.О.

Також, за підписом Начальника відділу ДВС Купріянової А.О., 13 вересня 2019 року, до Харківської філії ДП «СЕТАМ» за ЗВП №57958495 направлена Заявка на реалізацію арештованого майна щодо внесення інформації відносно реалізації арештованого майна до системи СЕТАМ шляхом проведення електронних торгів, а саме - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувач - ПАТ КБ «Приватбанк». Вартість майна - 292 000,00грн.

Так, відповідно до п.3 розділу II Порядку, Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані:

повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця;

номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень;

повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб;

форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною);

вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті);

найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні;

відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку);

місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача);

відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса);

відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек);

вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»;

реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів;

адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця;

фото- та/або відеоматеріали;

кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Проте, Заявка на реалізацію арештованого майна від 13 вересня 2019 року за підписом Начальника відділу ДВС Купріянової А.О., всупереч вимог Порядку, не містить всіх необхідних реквізитів, обов`язкових до визначення, зокрема, повні найменування всіх стягувачів, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, а містить найменування лише одного стягувача - ПАТ КБ «ПриватБанк», що також свідчить про те, що державним виконавцем здійснене звернення стягнення на єдине житло боржника - двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за зведеним виконавчим провадженням, за яким підлягала стягненню сума заборгованості на користь лише єдиного стягувача - ПАТ КБ «Приватбанк».

Також, Постановою ст.державного виконавця від 06 травня 2019 року в ВП№55680914 від 06 травня 2019 року при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №16521 від 24 жовтня 2017 року щодо стягнення з на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми 58 255,28грн. призначений суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ «ЕКСПЕРТ-2012» (а.с.58).

З акту державного виконавця від 10 червня 2019 року, вбачається, що при виході за адресою: АДРЕСА_1 , для перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 , двері державному виконавцю ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, залишений виклик. Таким чином, станом на 10 червня 2019 року, виконавцем так і не з`ясовано майновий стан боржника.

Згідно звіту про оцінку майна від 20 червня 2019року, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «ЕКСПЕРТ-2012», вартість двокімнатної квартири за адресою: складає 292 000,00 грн.

Згідно вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до п.3 розділу II Порядку, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Згідно Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі - Порядок), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Так, за підписом Начальника відділу ДВС Купріянової А.О., 13 вересня 2019 року, до Харківської філії ДП «СЕТАМ» за ЗВП №57958495 направлена Заявка на реалізацію арештованого майна щодо внесення інформації відносно реалізації арештованого майна до системи СЕТАМ шляхом проведення електронних торгів, а саме - двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувач - ПАТ КБ «Приватбанк». Вартість майна - 292 000,00грн.

Згідно розділу III Порядку, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Таким чином, враховуючи порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні звернення стягнення на нерухоме майно за ЗВП №57958495, а саме - звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, належний боржнику - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , без встановлення факту наявності/відсутності в боржника іншого майна; здійснення звернення стягнення на єдине житло боржника за виконавчим провадженням, за яким підлягала стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 81 567,83грн., що не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (4179грн.х20=83580 грн.), що суперечить положенням ч.7 ст.48 Закону «Про виконавче провадження», крім того, Заявка на реалізацію арештованого майна від 13 вересня 2019 року за підписом Начальника відділу ДВС Купріянової А.О., всупереч вимог Порядку, не містить всіх необхідних реквізитів, обов`язкових до визначення, зокрема, повні найменування всіх стягувачів, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, а містить найменування лише одного стягувача - ПАТ КБ «ПриватБанк»; також, всупереч вимог ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не повідомив про результати визначення вартості чи оцінки майна боржника у встановлений Законом строк, позбавивши останню права на оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна - направлення Заявки на реалізацію арештованого майна за підписом начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - до системи СЕТАМ шляхом проведення електронних торгів є передчасними, а дії останнього в цій частині є неправомірними.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року по справі №678/301/12 частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Таким чином, з викладеного вбачається, що для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Водночас в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі №6-2988цс15 зазначено, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на статтю 41 Конституції України якою встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зав`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання «житлом», що спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зав`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Реалізація на прилюдних торгах спірної квартири шляхом її продажу, в той час, як звернення стягнення на це нерухоме майно було передчасним, призвело до порушення конституційних прав позивача на єдине житло.

З урахування викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що окільки ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 липня 2020 року №641/72/20, було визнано неправомірними дії начальника міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, що полягають у поданні заявки на реалізацію арештованого майна до ДП «Сетам», а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, встановлено порушення вимог розділу III Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, тому наявні правові підставі для визнання недійсними електронних торгів проведені 18 листопада 2018 року, протоколу від 06 грудня 2019 року, акту про проведення прилюдних торгів від 06 грудня 2019 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціону) від 20 грудня 2019 року.

Розглядаючи справу по суті заявлених вимог, суд повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, дав їм належну правову оцінку, правильно визначив закон, що регулює дані правовідносини та вирішив даний спір відповідно до норм чинного законодавства.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суд, яке ухвалене з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління (м. Харків) залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова