ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/591/21
Провадження № 22-ц/4820/1175/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю : позивача та представника відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/591/21 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Хмельницькгаз» на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року в складі судді Трасковського С.Л. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати відповідача за свій рахунок встановити у належній їй квартирі АДРЕСА_1 індивідуальний лічильник природного газу.

На підтримання своїх вимог позивач посилалася, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з отримання природного газу, які надає АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз», відповідач без її згоди та згоди інших співвласників будинку встановив загальнобудинковий лічильник обліку природного газу. Оскільки вона є пенсіонеркою та рідко користується газом, тільки для приготування їжі, тому не використовує в повному обсязі норму газу у розмірі 10-26 метрів кубічних щомісяця, яка визначена для її потреб, в зв`язку з чим звернулася до відповідача з проханням встановити за його рахунок індивідуальний лічильник обліку природного газу, але отримала відмову, оскільки на будинку відповідачем вже встановлено загальнобудинковий лічильник обліку газу, тому вони не зобов`язані встановлювати ще й індивідуальний лічильник газу до квартири споживача, а в разі незгоди розраховуватися в повному обсязі за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинку, газопостачання до її квартири буде припинено.

Позивач вважала, що саме відповідач повинен встановити їй індивідуальний лічильник газу за власний кошти, оскільки вона в повному обсязі сплачує кошти за газопостачання за встановленими тарифами, до яких включено вартість витрат на встановлення лічильників газу і з цих підстав просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року позов задоволено частково, зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» за свій рахунок встановити ОСОБА_1 до 01 січня 2023 року індивідуальний лічильник обліку газу за адресою: АДРЕСА_2 , вирішено питання щодо стягнення судового збору.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» не погодилося з рішення суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій товариство посилається, на неповне з`ясування судом всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Апелянт вважає, що до спірних правовідносин судом мало бути застосовано положення ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції від 28 березня 2021 року, тобто на час розгляду справи. Відповідно до вказаної редакції строк встановлення газових лічильників для населення, в квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для приготування їжі до 01 січня 2023 року, таким чином на час звернення позивача до суду з позовом та на момент ухвалення судового рішення граничний строк виконання відповідачем свого зобов`язання по забезпеченню встановлення лічильників газу ще не настав, тому і рішення суду про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» за свій рахунок встановити ОСОБА_1 до 01 січня 2023 року індивідуальний лічильник обліку газу до її помешкання є передчасним, оскільки суд з врахуванням внесених змін до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» мав би відмовити в задоволенні позовних вимог.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» просило скасувати рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає в даній квартирі.

За вказаною адресою ОСОБА_1 , є споживачем природного газу для приготування їжі, який подається до будинку АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» - оператором ГРМ.

В грудні 2016 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» без згоди позивача в будинку, де вона проживає, встановлено загальнобудинковий вузол обліку газу.

В зв`язку з цим об`єми використаного нею природного газу вираховуються згідно показань такого лічильника, з чим позивачка не погоджується.

04 лютого 2021 року позивачка звернулася до відповідача із письмовою заявою, якою просила встановити за рахунок останнього в належній їй квартирі індивідуальний лічильник газу, адже вона не погоджується з нарахованими обсягами спожитого нею природного газу, вважає їх завищеними.

17 лютого 2021 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» надав відповідь на вказану заяву позивача, в якій зазначив, що в разі незгоди позивача розраховуватись за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку вона може встановити квартирний лічильник газу на окрему квартиру за власні кошти.

За змістом даної відповіді відповідачем взагалі відмолено в задоволенні даної заяви позивача.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно з положеннями ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції, чинній на день звернення позивача до відповідача із заявою про встановлення індивідуального лічильника газу, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо перегляду термінів встановлення споживачам лічильників природного газу», який набрав чинності 28.03.2021 року, строки встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, продовжено до 01 січня 2023 року.

За положеннями постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2015 №3193, від 24.03.2016 року №453 (із змінами, внесеними постановою від 24.09.2016 року №1640), від 28.03.2017 №382 (діяла до 31.12.2019 року) та додатків до них до структури тарифу на постачання природного газу було включено вартість витрат на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб.м природного газу.

Якщо споживач сплачував за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, та відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу.

Згідно з частиною першою статті 3 вказаного Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Законодавством саме на відповідача покладений обов`язок встановлення індивідуальних лічильників газу, а отже покладання на споживачів обов`язку фінансувати встановлення таких лічильників є неправомірним, оскільки відповідне фінансування було закладено у тариф на оплату спожитого газу.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 та від 09 жовтня 2019 року в справі №524/7637/16-ц.

Таким чином, аналіз положень Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» свідчить про те, що оператор ГРМ звільняється від обов`язку встановити лічильник газу для населення лише у випадку відмови побутового споживача від встановлення ним лічильника газу чи самостійного встановлення побутовим споживачем лічильника газу із подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу.

Отже, відмова встановити позивачу індивідуальний лічильник природного газу суперечить вимогам законодавства та порушує її права як споживача. З урахуванням вимог статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» волевиявлення позивача на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути проігноровано.

При цьому суд першої інстанції, правомірно при вирішенні спору застосував положення Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції на час розгляду справи, а не на час виникнення спірних правовідносин, де зазначався строк встановлення газових лічильників для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2023 року, оскільки спірні правовідносини є триваючими. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 року по справі №212/7490/17-ц, від 08.07.2020 року по справі №210/5132/19, від 23.11.2020 року по справі №212/3482/18, від 27.01.2021 року по справі №214/6248/17, від 17.02.2021 року по справі №211/1743/17.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно частково задовольнив позов ОСОБА_1 шляхом зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до 01 січня 2023 року встановити за власний рахунок індивідуальний лічильник обліку газу за адресою її проживання.

Доводи апеляційної скарги, що, оскільки на день звернення позивача до суду було внесено зміни до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в частині кінцевого терміну встановлення індивідуального газового лічильника, позивач передчасно звернулась з позовом до суду, наявність такого судового рішення призведе до негативних наслідків для відповідача, так як буде здійснюватись примусове виконання судового рішення з відповідною сплатою судового збору та негайним виконанням рішення суду слід відхилити.

На заяву позивачка про встановлення в належній їй квартирі індивідуального лічильника газу, відповідач фактично взагалі відмовив без посилання на кінцеві терміни встановлення лічильника, а вказав, що позивач має встановлювати лічильник лише за власні кошти.

Отже, за таких обставин суд констатує, що права позивача, передбачені положеннями Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» на встановлення в помешканні позивачки індивідуального лічильника газу за кошти відповідача порушені саме відповідачем і таке право підлягає захисту в спосіб обраний позивачкою.

Що стосується негайного виконання судового рішення, то в рішенні суду відсутня вказівка на негайне виконання судового рішення в розумінні вимог ЦПК України, а визначено обов`язок відповідача встановити в квартирі позивачки індивідуальний лічильник газу до 01 січня 2023 року.

З огляду на вищевикладене, рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи Хмельницькгаз» залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2021 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох