Справа № 466/9062/20 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/632/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

з участю: представника ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування заяви покликається на те, що є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і останні десять років вони разом проживали, підтримували родинні відносини, вели спільне господарство, оскільки були одинокими, нікого з родичів у них обох в Україні немає, вона особисто займалася похованням ОСОБА_5 . Квартиру АДРЕСА_1 , в якій вони разом проживали до смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_6 , з приводу якої спору немає. Зазначає, що крім вищезазначеної квартири до спадкової маси після смерті ОСОБА_5 увійшло також інше спадкове майно, зокрема, однокімнатна квартира АДРЕСА_2 та квартира по АДРЕСА_3 . Оскільки вона є єдиною родичкою ОСОБА_5 , так як інших спадкоємців, окрім ОСОБА_6 , на якого складено заповіт на одну з квартир, немає, вона є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 , однак у зв`язку з втратою свідоцтва про народження не може підтвердити факт родинних відносин, що їй необхідно для успадкування майна після померлої двоюрідної сестри. Звертає увагу, що державний нотаріус, до якого вона звернулася із заявою про відкриття спадкової справи та оформлення спадщини, їй пояснила, що відсутні документи, які необхідні для встановлення факту родинних відносин з померлою ОСОБА_5 . З наведених підстав просить встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Львові та проживала за адресою: АДРЕСА_4 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт зазначає, що його не було залучено до участі у розгляді справи, хоча суд вирішив питання про його права та інтереси, оскільки він є спадкоємцем померлої ОСОБА_5 , а звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, дізнався, що на спадкове майно претендує також ОСОБА_2 . Зазначає, що розгляд справи в порядку окремого провадження є порушенням норм процесуального права, оскільки із заяви вбачається спір про право. На його думку заява ОСОБА_2 є надуманою та не підтверджується письмовими доказами, а для встановлення родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 слід було встановити родинні відносини між їхніми батьками. Вважає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян та встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, а справи про спадкування, на думку апелянта, повинні розглядатися в порядку позовного провадження. На думку апелянта, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними, така заява повинна залишатися без розгляду з роз`ясненням права заявнику звернутися до суду в порядку позовного провадження. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

В судове засідання ні ОСОБА_4 , ні його представник ОСОБА_7 не з`явилися, з`явився представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 , який ствердив про те, що фактично апелянтом є ОСОБА_8 , а в апеляційній скарзі невірно зазначено по батькові апелянта, замість « ОСОБА_10 » неправильно зазначено « ОСОБА_11 ».

Разом з тим, такі твердження спростовуються апеляційною скаргою, яка подана ОСОБА_4 , долученими до неї документами, процесуальними рішеннями суду, а твердження представника ОСОБА_8 є надуманими, які суд не бере до уваги з огляді і на те, що представник не надав суду пояснень з приводу родинних відносин ОСОБА_12 з померлою ОСОБА_5 .

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено, встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Львові та проживала за адресою: АДРЕСА_4 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_2 , зміст вимог заяви, їх обґрунтування, колегія суддів приходить до висновку, що заявник звернулася з вимогою про встановлення факту родинних відносин, від встановлення яких залежить виникнення у неї права на спадкування після смерті ОСОБА_5 на все належне їй на день смерті майно.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що наданими суду документами підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Львові та проживала за адресою: АДРЕСА_4 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_4 , який не брав участі у справі, однак вважає, що суд першої інстанції вирішив питання про його права та законні інтереси, не залучивши його до участі у справі.

Аналізуючи зміст апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги є обґрунтування незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, що, на думку апелянта, полягає у тому, що визначальною обставиною під час розгляду справи про встановлення фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Крім цього, апелянт зазначає, що справи про спадкування суди розглядають за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Вважаючи себе спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 , апелянт зазначає, що суд повинен був залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду, оскільки існує спір про право на спадкування.

Разом з тим, апелянт ОСОБА_4 , вважаючи себе заінтересованою особою у вирішенні цієї справи, і вважаючи, що встановлений факт впливатиме на його спадкові права, а саме на спадкування ним майна після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , в апеляційній скарзі не зазначив та всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав та не долучив до апеляційної скарги належних та допустимих доказів на підтвердження належності його до кола спадкоємців чи за законом, чи за заповітом, не вказав до якої черги спадкоємців за законом він відноситься, не надав належних та допустимих доказів перебування у родинних відносинах з померлою ОСОБА_5 чи складання ОСОБА_5 заповіту на його користь.

Апелянт ОСОБА_4 , його представник ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції двічі не з`явилися, не надали суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження належності апелянта до кола спадкоємців чи за законом, чи за заповітом після смерті ОСОБА_5 , не надали належних та допустимих доказів на підтвердження перебування у родинних відносинах з померлою ОСОБА_5 , чи належності йому права на обов`язкову частку, а також не надали суду складений ОСОБА_5 та посвідчений у встановленому законом порядку на його користь заповіт, у випадку наявності такого.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також в разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З огляду на те, що апелянтом ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не підтверджено належними та допустимими доказами належності його до осіб, визначених статями 1261-1265 ЦК України, чи складання ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заповіту, наявності у нього права на спадкування за законом чи за заповітом, колегія суддів приходить до висновку, що права чи законні інтереси апелянта ОСОБА_4 на спадкування за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_5 , не є порушеними, оскільки апелянт, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не довів належними та допустимими доказами належності його до кола спадкоємців та виникнення у нього права на спадкування,

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням суду не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси чи обов`язки апелянта ОСОБА_4 ,

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право, зокрема, на апеляційний перегляд справи.

У частині першій статті 352 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2019 року в справі № 412/1277/2012 (провадження № 61-3704св19) зроблено висновок, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року у справі № 127/26512/16-ц (провадження № 61-47768св18) вказано, що «у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті. В той же час відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі. Отже, у разі якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не були залучені до участі у справі, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення».

З врахуванням вищенаведеного, колегія приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2020 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.08.2021 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.