Провадження №2/235/859/21
Справа №235/1471/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19 серпня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої - судді Величко О.В.

при секретарі - Грековій Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, Авдіївський МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ про скасування усиновлення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 треті особи: орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, Авдіївський МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ про скасування усиновлення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.11.1989 року.

29.09.1992 року їх шлюб було розірвано.

В актовому записі про його народження за № 656 від 03.07.1990 року зазначений батько: ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що його мати вдруге зареєструвала шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2 , останній усиновив його, що підтверджується рішенням виконкому Київської райради народних депутатів № 86/2 від 13.03.1996 року.

На момент такого усиновлення він не знав, що був усиновленою дитиною. З моменту розірвання шлюбу, укладеного між відповідачем та його матір`ю, відповідач взагалі перестав з ним спілкуватись. Оскільки відповідач по справі неодноразово звертався до нього з вимогою про скасування усиновлення, а також, у зв`язку з тим, що сімейні відносини між ним та відповідачем не склались, посилаючись на ч. 3 ст. 238 СК України позивач просить скасувати усиновлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому м. Донецька про усиновлення ОСОБА_5 за № 86/2 від 13.03.1996 року, внести відповідні відомості про дитину та батька, зазначив їх такими, які вони були до усиновлення : дитина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , національність батька - « грек».

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме просив скасувати усиновлення громадянина України ОСОБА_1 громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому № 83 від 13.03.1996 року.

Ухвалою суду від 19.08.2021 року за клопотанням позивача позовні вимоги в частині зобов`язання внести відповідні відомості про дитину та батька, зазначив їх такими, які вони були до усиновлення : дитина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , національність батька - « грек», залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу розглядати без їх участі ( а. с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Заяву, подану від ОСОБА_2 про визнання позову на аркуші справи 36-37 суд не приймає до уваги, оскільки зазначена заява подана позивачем по справі ОСОБА_1 та з його електронної адреси.

Враховуючи вищевказане, на підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Представник третьої особи Авдіївського ВДРАЦС в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, просив справу слухати у відсутність представника ( а. с. 53,56,59, 85).

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу слухати без участі представника ( а.с.40,68).

Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 року про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлено, що згідно довідки про укладення шлюбу № 264 від 21.03.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану управління реєстрації актів цивільного стану Ставропільського краю по м. Єсентуки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 11.11.1989 року, актовий запис № 785. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4 . ( а. с. 17)

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 29.09.1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 ( а. с. 15).

Як вбачається з матералів справи ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.09.1993 року по 20.09.2006 року ( а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.03.1996 року, виданої Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблений актовий запис № 656 від 03.07.1990 року. Батьками ОСОБА_1 зазначені - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . ( а. с. 17).

Згідно довідки про внесення змін від 04.12.2019 року № 1514/04-112, виданої Київським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис цивільного стану № 656 від 03.07.1990 року про народження на ім`я ОСОБА_1 , яка складена відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьк на підставі рішення про усиновлення № 86/2 від 13.03.1996 року Київського районного виконавчого комітету м. Донецьк зроблені наступні зміни у гр. 1,3,11,12,13,14,15,22.

21.03.1996 року внесені наступні зміни: прізвище дитини з « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 », по батькові батька дитини з « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_2 », дата народження батька дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_3 » змінена на « ІНФОРМАЦІЯ_2 », національність батька « грек» змінена на «Українець». Актовий запис про шлюб № 762 від 10.09.1993 року по Київському відділу РАЦС м. Донецька 21.03.1996 року зроблені наступні зміни: прізвище матері дитини з « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_4 ». ( а.с. 17).

Рішенням Павлоградського суду від 07.12.2020 року у встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , тобто особа, яка заінтересована у поновленні правового статусу громадянина ОСОБА_3 . ( а.с. 18).

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 19.10.1995 року ОСОБА_3 , 1968 року народження, уродженця м. Донецьк, визнано безвісно відсутнім.

На момент розгляду справи про скасування усиновлення ОСОБА_1 стало відомо, що його усиновив ОСОБА_2 . Останній є колишнім чоловіком ОСОБА_4 , матері ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану № 7 від 05.06.2012 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 07.12.2020 року заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задоволено. Скасовано рішення Київського районного суду м. Донецька від 19.10.1995 року, яким ОСОБА_3 , 1968 року народження, уродженця м. Донецька, визнано безвісно відсутнім. ( а.с. 17-18).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12Закону України « Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 207 СК України усиновлюванням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1)Воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2)Дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невилікувану хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3)Між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі всиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Отже, в контексті положень про усиновлення та батьківство, усиновитель робить свідомий та виважений вибір набути прав батька стосовно дитини, яка не є його кровною, та приймає на себе кореспондуючий цьому обов`язок стати рідною людиною цій дитині, вживати всіх можливих заходів та дій в інтересах дитини, займатися питаннями її виховання та розвитку таким чином і обсягом, яке в мінімальному значенні закріплено у законодавстві та диктується загальними уявленнями про батьківство. При цьому зовнішньо дитина відчуває, що вона перебуває в такому оточенні, яке забезпечить їй у необхідному випадку допомогу, зокрема ї на її прохання у звичайних побутових обставинах.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яку ратифіковано постановою ВР України № 789-Х11 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це перебачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цієї Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 СК України скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

Відповідно до ч. 2 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

З матералів справи вбачається та не спростовується відповідачем припинення проживання однією сім`єю позивача і відповідача з 2006 року, та відсутність сімейних відносин між сторонами.

Суд також приймає до уваги той факт, що усиновлення у 1996 році відповідачем ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 було здійснено внаслідок визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім на підставі рішення суду від 19.10.1995 року, яке , в свою чергу скасовано рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 07.12.2020 року ( а. с. 17-18).

Скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою є підставою для припинення юридичних наслідків, які виникли у зв`язку з безвісною відсутністю , проте факти, що вже відбулися, вважаються дійсними і не скасовуються. За згодою учасників правовідносини, які вже припинилися, можуть бути поновлені.

З аналізу ст. 45 ЦКУ слідує, що за появи особи її правовий статус поновлюється. Тобто й усиновлення дітей зазначених осіб повинне бути скасоване. Проте, ані статтею 236 СКУ (недійсність усиновлення), ані статтею 238 СКУ (скасування усиновлення) прямого такого положення не містять.

Разом з тим, оскільки відповідачем не спростовано факти відсутності злагоджених сімейних відносин між позивачем та відповідачем, доказів на підтвердження факту виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, а також можливості їхнього спільного проживання однією сім`єю, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про те, що усиновлення , в даному випадку, може бути скасовано на підставі ч.3 ст. 238 СК України.

Згідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання, інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно пояснень органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради від 25.05.2021 року за № 07/26-757 усиновлення було здійснено у 1996 році на підставі рішення Київської районної ради народних депутатів виконавчого комітету. У позовній заяві зазначено місце проживання як позивача так і відповідача м. Донецьк. Для з`ясування думки позивача та питань захисту прав дитини виконкому Покровської міської ради запросити позивача та відповідача на засідання комісії у органа опіки та піклування немає можливості, оскільки м. Донецьк є на даний час непідконтрольною територією України. Просить остаточне рішення щодо скасування усиновлення прийняти на розсуд суду ( а. с. 40).

Тобто, ненадання органом опіки та піклування висновку щодо розв`язування спору пов`язано з відсутністю об`єктивної можливості для вчинення таких дій, що само по собі не може бути підставою для відмови у відновленні порушеного права.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про скасування усиновлення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому м. Донецька № 86/2 від 13.03.1996 року.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207,238, 239 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Скасувати усиновлення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька Донецької області, Україна- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке було здійснено на підставі рішення Київського райвиконкому м. Донецька № 86/2 від 13.03.1996 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення суду після набрання законної сили направити в Авдіївський МВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ для виконання в частині внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Третя особа: Авдіївський МВ ДРАЦС , місцезнаходження: м. Авдіївка , вул. Комунальна, 4,

Третя особа: Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11

Суддя: