Справа № 274/7678/20 Провадження № 2/0274/2117/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд),

за участі секретаря судового засідання Лободи В.Л.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 05.07.2017 в розмірі 498 000,00 грн. основного боргу та три відсотки річних у розмірі 32 131,00 грн., а всього 530 131,00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що 05 липня 2017 року між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) було укладено усний договір купівлі-продажу зернової жатки до комбайна Джон Дір 925Р, 1995 року випуску. Сторони договору досягли згоди, що Товар (жатку зернову) Покупець забирає одразу, так як остання йому необхідна для збору зернових, а оплату внесе пізніше, а саме до 20 вересня 2017 року, по закінченню сезонних робіт, пов`язаних із збором урожаю.Також сторони погодили ціну договору, а саме: 15 000 (п`ятнадцять тисяч) євро, що еквівалентно 498 000 грн. станом на дату пред`явлення позовних вимог. Обов`язок Продавця передати товар був виконаний позивачем цього ж дня. Термін оплати за Товар Сторонами було визначено календарною датою, а саме: 20 вересня 2017 року. На підтвердження вищевказаних обставин відповідачем особисто в присутності позивача та двох свідків було складено письмову розписку, якою підтверджено факт отримання жатки зернової та зобов`язання провести оплату у погожений сторнами строк.

Позивач неодноразово мав телефонні розмови з відповідачем щодо необхідності провести оплату за жатку і тим самим виконати належним чином взяті на себе зобов`язання, однак, із посиланням на скрутне матеріальне становище, останній просив відстрочити оплату, спочатку із зазначенням конкретних календарних дат, а саме: до 31.12.2017, потім до 20.09.2018, а в подальшому на невизначений термін. Проте, надалі відповідач перестав виходити на контакт, не відповідає на телефонні дзвінки, кошти не заплатив. Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок по оплаті Товару, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав.

Ухвалою суду від 26.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судові засідання не з`явився. Відзиву на позовну заяву до суду не направив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, копія позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Звертаючись з вимогою про стягнення заборгованості по усному договору купівлі-продажу, позивач посилається на розписку від 05.07.2017, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 винен грошову суму громадянину ОСОБА_3 - 15 500 євро за зернову жатку джон дір 925 F, 1995 року випуску. Зобов`язується розрахуватись в повному розмірі до 20 вересня 2017. В разі несплати зернова жатка 925 F залишається за власником ОСОБА_3 (а.с.6).

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Судом встановлено, що розпискою від 05.07.2017 чітко визначено домовленість між сторонами та умови виконання зобов`язання, зокрема, строк сплати коштів - 20.09.2017; в разі несплати зернова жатка залишається за власником.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, зобов`язання припинило свою дію 20.09.2017, оскільки до цієї дати, як стверджує позивач, кошти за зернову жатку не сплачено, а тому, право власності на останню залишилося за позивачем.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80).

Згідно зі ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розподіл обов`язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на ці обставини.

На переконання суду, позивач та його представники не надали суду належних, допустимих і достатніх доказів в обгрунтування заявлених позовних вимог, зокрема, у цій справі не доведено факту передачі відповідачу зернової жатки та користування нею з моменту підписання розписки, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості прийти до висновку про наявність підстав стягнення грошових коштів за таку.

Крім того, розписка про наявність боргу у певній грошовій сумі не є правовстановлюючим документом, який підтверджує факт укладення правочину купівлі-продажу та перехід права власності (користування) на зернову жатку до іншої особи відповідно до положень ст.ст. 208, 210, 655 ЦК України, а відтак не є належним доказом, який підтверджує факт продажу майна.

Надавши оцінку поданим по справі доказам на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності в їх сукупності та взаємозв`язку між собою, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є недоведеними, а тому відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Разом з тим, суд зазначає, що за належного документального підтвердження факту передачі відповідачу зернової жатки, позивач не позбавлений права вимагати повернення майна, як передачено умовами розписки.

Відповідно до положень статей 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат суд не вирішується.

Керуючись ст.ст. 141, 158, 247, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України у Житомирській області 16.11.2001.

Повний текст рішення виготовлено 30.07.2021.

Суддя Т.Б.Большакова