Справа № 243/7241/21
Провадження № 2/243/2223/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2021 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м. Слов`янська, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2
до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області
позовні вимоги: про стягнення недоотриманої суми пенсії, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
У липні 2021 року ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що батько позивача - ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії.
На запит позивача, відповідачем надана інформація, що ОСОБА_3 управлінням виплачено пенсію по 29.02.2016 рік. Загальна сума невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 складає 358 176,24 грн.
26.10.2020 року державним нотаріусом Другої Добропільської нотаріальної контори Донецької області на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка складається з недоотриманої пенсію, розмір якої станом на 28.11.2019 року складає 284 319 грн. 74 коп.
17.02.2021 року позивач в відділенні ПАТ «Укрпошта» отримав грошові кошти у розмірі 193 194,84 грн. У виплаті решти суми Добропільським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.
Оскільки відповідач фактично відмовився виплатити решту недоотриманої пенсії, позивач просить суд, стягнути з відповідача набуту ним в порядку спадкування за законом, недоотриману суму пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 164 981,40 грн. за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 та стягнути судові витрати.
Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справ.
Позивач ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 19.07.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання (а.с.17).
Ухвалою суду від 27.07.2021 року по справі закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин (а.с.19).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 18.10.2019 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області у віці 89 років (а.с.12).
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син - ОСОБА_2 , що не оспорюється відповідачем.
Згідно Чеку виданого АТ «Укрпошта» від 17.02.2021 року ОСОБА_2 виплачено грошові кошти у сумі 193194,84 грн. (а.с.6).
Пенсія ОСОБА_3 виплачена по 29.02.2016 року.
Загальна сума невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 складає 358 176,24 грн. (а.с.7-9).
Пенсія ОСОБА_3 виплачена по 29.02.2016 року. Загальна сума невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 складає 358 176,24 грн. (а.с.10).
Відповідно листа Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 06.11.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області і одержував пенсію за вислугу років. Пенсію ОСОБА_3 управлінням виплачено по 29.02.2016 року. Загальна сума невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 по 30.09.2019 складає 358 176,24 грн., яка була розрахована згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що нараховані суми пенсії на виплату яких мав право пенсіонер, але не отримав своєчасно з власної вини виплачуються за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.
27.10.2020 року позивач звернувся до управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, днем звернення вважається 27.10.2020 року, період недоотриманої пенсії склав з 26.10.2017 по 30.09.2019 (а.с.11).
V. Оцінка Суду.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину, видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленим цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підглядає розглядові у позовному провадженні.
Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або відмова у видачі такого свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Проте, в даному випадку нотаріусом вирішено питання про видачу свідоцтва, щодо спірного спадкового майна - грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії на суму 284 319,74 грн., у відповідній його частині видано свідоцтво. Це свідчить про те, що нотаріус не вбачає правових підстав для видачі свідоцтва на грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії на більшу суму та повторного звернення до нотаріусу для вирішення цього питання закон не вимагає.
Відповідно до ст. 52 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 4 ЦПК України, визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Під час судового розгляду встановлено, що позивач як спадкоємець ОСОБА_2 за законом 26.10.2020 отримав у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до нього перейшло право власності на недоотриману пенсію у сумі 284 319,74 грн. (а.с.5). В той же час позивачу виплачено недоотриману пенсію у сумі 193 194,84 грн. (а.с.6).
Таким чином, позивач, у встановленому законом порядку, набув право власності на грошову суму в розмірі 284 319,74 грн. шляхом її спадкування після смерті його батька ОСОБА_2 . Відповідач фактично визнав та виплатив позивачу 193 194,84 грн., яка отримана позивачем 17.02.2021 року (а.с.6).
Відповідно до 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджується на правовідносини щодо отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Статтею 1296 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Також суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.
Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.
За таких обставин, позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у сумі 164 981,40 грн. (358 176,24 грн. - 193 194,84 грн. = 164 981,40 грн.).
Як було встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 164 981,40 гривень, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача.
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про порушення права позивача, яке підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню, а саме стягнення з відповідача на користь позивача суми недоотриманих пенсійних виплат 164 981,40 грн. (різниці між сумою, зазначеною у свідоцтві про право на спадщину, фактично нарахованою та недоотриманою).
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. (а.с.11), тому з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача слід стягнути зазначену суму судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13, 259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої суми пенсії - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до Донецького Апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їй пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Л.Є. Мірошниченко