Провадження № 22-ц/4808/1062/21
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О.В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Максимів Ю.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали по справі за клопотанням ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Івано-Франківської міської ради, ДП «Івано-Франківський науково-дослідний і проектний інститут землеустрою» в особі виконуючого обов`язки директора Осипчук Т.І., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування права власності на частину земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Шамотайлом О.В. 26 травня 2021 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про витребування доказів. В обґрунтування заяви посилається на те, що у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області знаходиться справа №344/15683/17, у межах якої здійснюється розгляд її позовної заяви про скасування права власності на частину земельної ділянки площею 0,0035 га, за кадастровим номером :12:001:0931, та визнання права власності на цю частину земельної ділянки. В даній цивільній справі 11.08.2017 складено висновок судової земельно-технічної експертизи №156/157, яку виконувала судовий експерт лабораторії будівельно- та земельно-технічних досліджень Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Радкевич Ю.В. Не погоджуючись із вказаним висновком, нею було подано скаргу на дії зазначеного судового експерта, а також Івано-Франківським відділенням поліції ГУНП України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 18.12.2017. В подальшому судового експерта ОСОБА_3 наказом №100-к від 16.04.2018 звільнено із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та рішенням експертно-кваліфікаційної комісії від 27.04.2018 анульовано свідоцтво №282 судового експерта. Вважає звільнення експерта та анулювання свідоцтва прямим наслідком складання висновку від 11.08.2017 №156/157 в даній справі, що є недопустимим доказом. Позивач просила:

1. Витребувати у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз наказ № 100-к від 16.04.2018 року, яким було звільнено судового експерта Радкевич Юлію Володимирівну.

2. Витребувати у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз рішення експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8 від 27.04.2018 року, яким було анульоване свідоцтво №282 судового експерта Радкевич Ю.В. із вказанням причини ануляції зазначеного свідоцтва.

3. Витребувати від центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері земельних відносин, документи, на основі яких була затверджена зигзагоподібна суміжна межа та межа 30.80 м вздовж городньої частини зазначеної земельної ділянки ОСОБА_1 у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІФ 15/02-008330 ОСОБА_1 .

4. Витребувати від центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері земельних відносин, документи, в яких вказано особу (осіб) та їх підписи щодо погодження меж, які встановили зигзагоподібну суміжну межу ділянок АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 на передбудинковій території земельної ділянки ОСОБА_1 і відобразили такий факт у Державних актах на право приватної власності на землю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

5. Витребувати від центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері земельних відносин, документи, які підтверджують чи спростовують погодження суміжної зигзагоподібної межі у ОСОБА_1 .

6. Витребувати від центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері земельних відносин, документи, на основі яких у Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_5 суміжна межа між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 записана як суміжна межа між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

7. Витребувати від ОСОБА_2 в письмовій формі пояснення щодо мети виготовлення технічної документації із землеустрою за 2016 рік на прізвище ОСОБА_2 , причини зміни власника техдокументації земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ОСОБА_2 та достовірності існування технічної документації на земельну ділянку № НОМЕР_1 за ОСОБА_6 за 2016 рік, яку експерт ОСОБА_3 взяла до розгляду для надання висновку №156/157 від 11.08.2017 року.

8. Витребувати з ЦНАП м. Івано-Франківська Івано-Франківської області документи прописки членів сім`ї ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_7 та членів його сім`ї, ОСОБА_8 та членів її сім`ї станом на 2002 рік, станом на 2004 рік, станом на 2012 рік, станом на 2013 рік, станом на 2014 рік.

9. Витребувати від відповідних органів (Івано-Франківського міського суду, Першої Державної нотаріальної контори чи інших) документ про відмову від спадщини дітей ОСОБА_4 : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та членів їх сімей.

10. Витребувати судове рішення Івано-Франківського міського суду, що підтверджує з поважних причин поновлення строків успадкування ОСОБА_2 майна ОСОБА_4 .

11. Витребувати рішення по кримінальній справі №1 від 13.08.2015 року.

12. Витребувати копії документів, на підставі яких ОСОБА_2 здійснювала представництво інтересів ОСОБА_4 стосовно виготовлення техдокументації із землеустрою на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер :12:001:0931.

13. Витребувати від Держгеокадастру Івано-Франківської області поземельні книги земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

14.Витребувати документи від Держгеокадастру Івано-Франківської області, на основі яких у 2013 році ОСОБА_2 одержала витяг з ДЗК на право присвоєння кадастрового номера земельній ділянці № НОМЕР_1 мертвого власника ОСОБА_4 за представництва інтересів ОСОБА_2 померлого І.П.

15. Витребувати копію ліцензії державного кадастрового реєстратора ОСОБА_10 , дійсної станом на 13.05.2013 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2021 року клопотання задоволено частково. Витребувано від Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області поземельні книги земельних ділянок ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 для огляду в судовому засіданні, а належним чином завірені їх копії для долучення до матеріалів справи. В решті вимог клопотання відмовлено (а.с.3-6).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що звернулася із зустрічним позовом до суду про скасування права власності на частину земельної ділянки площею 0,0035 га та визнання права власності на цю земельну ділянку, де виклала докази про протиправність виготовлення ОСОБА_2 правовстановлюючих документів. У зв`язку із неможливістю витребування документів у відповідних установах адвокатами просила про це суд у клопотанні від 28.04.2021.

На думку апелянта, у суду були підстави для задоволення пунктів 1 та 2, заявленими нею у клопотанні (витребувати у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз наказу № 100-к від 16.04.2018 року, яким було звільнено судового експерта ОСОБА_3 ; витребувати у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз рішення експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8 від 27.04.2018 року, яким було анульоване свідоцтво №282 судового експерта ОСОБА_3 із вказанням причини анулювання зазначеного свідоцтва). Судом першої інстанції прийнято до розгляду первісний позов ОСОБА_2 у справі №344/10498/16-ц, в той час як її зустрічний позов розглядається в іншій справі за №344/15683/17, без первісних позовних вимог ОСОБА_1 , що, на думку апелянта, є протиправним і за своєю суттю є відмовою в доступі до правосуддя та порушує її право на судовий захист.

Висновок судової експертизи від 11.08.2017, проведеної Львівським НДІСЕ, у справі №344/10498/16-ц не досліджувався в сукупності з іншими доказами, не був оцінений, що є порушенням п.2 ст.229 ЦПК України. Більше того, нею до суду 26.01.2018 року було подано клопотання про визнання доказу (висновку судової експертизи від 11.08.2017) недопустимим. Однак, судом не прийнято жодного процесуального документу щодо задоволення (відмови) клопотання. Таким чином вимога №1 та 2, як підтвердження недопустимості доказу, мали б бути задоволені судом.

Також вважає, що у суду не було підстав відмовляти у задоволення вимог клопотання за пунктами 3-6, оскільки у них значаться документи, на основі яких була затверджена первісна зигзагоподібна суміжна межа на території належної їй земельної ділянки та межа 30,80 м вздовж городньої частини земельної ділянки, які зображені у державних актах на право приватної власності на землю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Також в цих документах вказано особу (осіб), їх підписи щодо погодження суміжної межі; на основі зазначених документів у Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_5 (власниці суміжної земельної ділянки № НОМЕР_2 ) суміжна межа між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 записана, як суміжна межа між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вважає, що ці документи є більш вагомими для витребування, аніж задоволені до витребування в пункті №13 про витребування поземельних книг. Поземельні книги можуть не дати вичерпної інформації на вимоги, висунуті у пунктах 3-6.

Щодо відмови у задоволенні пунктів 7-10 клопотання, то виготовлення технічної документації і оформлення спадщини за законом є взаємопов`язані між собою. Більше того, спадкова справа не могла бути відкрита у 2013 році, тоді як ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також апелянт не погоджується із відмовою у задоволенні пункту №11 клопотання (витребувати рішення по кримінальній справі №1 від 13.08.2015 року), оскільки наявність судового рішення дасть можливість встановити, які саме документи вилучались та чи серед них знаходиться інша техдокументація ОСОБА_2 , в якій знаходиться кадастровий план її земельної ділянки разом із самозахопленою ОСОБА_2 всією земельною ділянкою ОСОБА_1 .

Задоволення вимог пунктів 12-15 клопотання дасть можливість довести протиправність самозахоплення і приватизації прибудинкової території та частини земельної ділянки ОСОБА_1 сусідкою ОСОБА_2 та в сукупності з іншими витребуваними доказами вимагати скасування права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на частину земельної ділянки площею 0,0035 га та визнання права власності на цю частину земельної ділянки за нею.

З цих підстав просить ухвалу суду в частині відмови у витребуванні доказів скасувати, постановити нову ухвалу, якою справу про задоволення клопотання в повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат (а.с.66-74).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися відповідачі, від ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Враховуючи, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому апеляційний суд розглянув справу за їх відсутності.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Згідно статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачені як підстави та порядок витребування доказів (ст. 84 ЦПК України) так і забезпечення доказів, зокрема, шляхом витребування доказів (ст. 116-119 ЦПК України).

Статтею 84 ЦПК України врегульовано витребування доказів за клопотанням учасника справи у разі неможливості самостійно надати докази, при цьому визначено, що таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 9901/385/19.

Предметом спору у вказаній цивільній справі є оспорення права відповідача на частину земельної ділянки та визнання права власності на частину земельної ділянки за позивачкою.

Частково відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що матеріали заяви не містять відомостей, які дають підстави для застосування положень ст. 116 ЦПК України.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За приписами статей 12, 81 ЦПК України основою цивільного процесу є принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених Цивільним процесуальним кодексом.

Оскільки отримання позитивного судового рішення залежить від обсягу наданих належних, достовірних та допустимих доказів, законодавець, з метою сприяння сторонам в поданні відповідного доказу, передбачив механізм доказування сторонами своїх вимог або заперечень за допомогою певних процесуальних дій.

У клопотанні про забезпечення письмових доказів шляхом витребування зазначено про те, що отримати інформацію у відповідних установах неможливо.

Аналіз норм права, що регулюють порядок вирішення вказаного питання, дає можливість зробити висновок про те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд має пересвідчитися в тому, що у особи, яка бере участь у справі є складнощі в отриманні документів, тобто об`єктивної неможливості одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто, через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний та фактичний характер. Складнощі юридичного характеру полягають в тому, що на заваді одержанню та поданню доказу є норма закону забороняючого характеру, яка обмежує доступ особи до потрібної доказової інформації. Фактичні складнощі в одержанні доказів мають місце, коли, незважаючи на вжиті особою заходи, потрібний їй доказ одержати не вдалося.

Така позиція викладена Верховним Судом в Ухвалі від 02 травня 2019 року у справі № 3д/9901/2/19 при вирішенні питання про забезпечення доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів, ОСОБА_1 вказала, що отримати докази самостійно, позивач не має можливості.

Крім того, у межах розгляду спору до предмету доказування входять, зокрема питання про те чи є ОСОБА_2 добросовісним набувачем земельної ділянки після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

В позовній заяві ОСОБА_1 ставить питання про розмір площі кожної земельної ділянки (як позивача, так і відповідача) та має сумніви з приводу правомірності набуття права на земельну ділянку ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції у порушення частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, віднісся формально до вирішення по суті заяви про витребування доказів в частині витребування технічної документації до державних актів на право власності на землю, виданих ОСОБА_4 для ведення садівництва на території садівничого товариства «Бистриця Надвірнянська», та ОСОБА_1 для ведення садівництва на території садівничого товариства «Бистриця Надвірнянська», у якій можуть міститися докази, необхідні для повного та об`єктивного встановлення обставин справи.

Також для з`ясування обставин по справі слід витребувати у Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер у 2012 році. У матеріалах якої також буде наявна інформація щодо підстав спадкування земельної ділянки та її характристик.

Документи, які просить витребувати ОСОБА_1 щодо меж земельних ділянок та підстав їх набуття у власність, можуть міститися саме у матеріалах технічної документації із землеустрою і у матеріалах спадкової справи, тому немає необхідності їх витребувати окремо.

Щодо відсутності підстав для задоволення інших вимог клопотання, то суд вірно дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, виходячи з такого.

Відносно п. 1 та п.2 про витребування у Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз наказу № 100-к від 16.04.2018 року, яким було звільнено судового експерта ОСОБА_3 та рішення експертно-кваліфікаційної комісії Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8 від 27.04.2018 року, яким було анульоване свідоцтво №282 судового експерта, то для розгляду справи по суті жоден висновок експерта, як і жоден доказ, не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами в їх сукупності. Крім того, висновок експерта як завідомо неправдивий може кваліфікуватися лише при наявності обвинувального вироку, у якому встановлюються такі обставини. Самі по собі причини звільнення з роботи експерта для вирішення цієї справи значення не мають.

Щодо витребування від центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері земельних відносин ряду документів, які підтверджують чи спростовують ті чи інші відомості, витребування рішення по кримінальній справі (п.3- п.6, п.11 ), суд вірно зазначив, що задоволенню не підлягає.

Щодо витребування від ОСОБА_2 в письмовій формі пояснення щодо мети виготовлення технічної документації із землеустрою за 2016 рік, причин зміни власника техдокументації земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_4 на ОСОБА_2 та достовірності існування технічної документації на земельну ділянку № НОМЕР_1 за ОСОБА_2 за 2016 рік (п.7), то слід виходити з права сторони надавати пояснення, зокрема і в письмовій формі. Суд не має повноважень зобов`язувати учасників судового процесу надавати письмові пояснення. Порядок надання сторонами у цивільній справі пояснень чітко врегульована відповідними нормами ЦПК України.

Щодо витребування документів, які перелічені в п.8 відносно реєстрації місця проживання членів сім`ї ОСОБА_4 , це не має значення для правильного вирішення спору по суті, як і відомості представництва інтересів (п.12), отримання витягу з ДЗК (п.14) та отримання копії ліцензії державного кадастрового реєстратора (п.15), а тому в їх задоволенні слід відмовити.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2021 року змінити.

Витребувати у Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (76014, м.Івано-Франківськ, вул..А.Сахарова, 34) технічну документацію до державних актів на право власності на землю, виданих ОСОБА_4 серії ІФ № 15,02-005859 для ведення садівництва на території садівничого товариства «Бистриця Надвірнянська» на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 17 лютого 1998 року № 65, та ОСОБА_1 серії ІФ 15,02-008380 для ведення садівництва на території садівничого товариства «Бистриця Надвірнянська» на підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 17 лютого 1998 року № 65.

Витребувати у Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори (вул. Гетьмана Мазепи, 28, м. Івано-Франківськ, 76018) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який помер у 2012 році.

Дані докази слід направити на адресу Івано-Франківського міського суду для приєднання до матеріалів справи № 344/15683/17 протягом п`яти днів з часу отримання ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко

Повний текст постанови складено 26 серпня 2021 року.