Справа № 309/2641/21
Провадження № 2/309/659/21
У Х В А Л А

26 липня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного Закарпатської області Сідей Я.Я. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРНАДО», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цебрик Л.В. звернувся в суд з позовом до відповідача, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення суми забезпечувального платежу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що справа не підсудна Хустському районному суду Закарпатської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За статтею 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до п.1.1 та п.5.1 попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.06.2011 року, сторони зобов`язалися в майбутньому укласти в належній формі та підписати основний договір купівлі-продажу вбудованого офісного приміщення першого поверху будівлі, площею 93,20 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 , до підписання якого ТОВ «ТОРНАДО» сплачує забезпечувальний платіж, продавець вбудовані офісні приміщення переводить в житловий фонд, оформляє право власності на окрему квартиру, після чого вказаний об`єкт передається у власність позивачки в порядку, встановленому договором.

Згідно з п. 5.1 попереднього договору купівлі-продажу від 22.06.2011 року, сторони погодили, що покупці зобов`язуються сплатити продавцю забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка в національній валюті України гривні складає 40 000,00 грн..

Як вбачається із матеріалів справи, змістом позовних вимог є стягнення коштів - забезпечувального платежу, який було внесено за попереднім договором на придбання нерухомого майна, тож з огляду на наведене, до даної справи не застосовуються правила про виключну підсудність.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оскільки, право власності позивача на нерухоме майно ще не виникло, а предметом спору є стягнення коштів - забезпечувального платежу, який було внесено за попереднім договором на придбання нерухомого майна, приходжу до висновку, що до даної справи слід застосувати правила загальної підсудності та передати для розгляду за належною підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за місцем знаходження юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРНАДО», (88000, місто Ужгород, вулиця Льва Толстого, будинок 10 «Б»).

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187, 353-354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРНАДО», третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу - передати за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її складання.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.