Справа № 754/9613/21
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сенюти В.О.

при секретарі: Сінєльніковій С.М.

за участю:

представника заявника (боржника) : ОСОБА_1

представника стягувача: Булименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3006/2009р. за позовом ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Подану заяву обґрунтовано тим, що 12.07.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договорі. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2009 року позов задоволено. На виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М., відкрито виконавче провадження № 63284815. Приватним виконавцем 12.10.2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, направлено запит до Київського міського БТІ. Заявник 26.11.2020 року звернулася до приватного виконавця про те, що на квартиру розповсюджується дія мораторію та пряма заборона на звернення стягнення на квартиру. Ігноруючи заяву ОСОБА_2 , приватний виконавець здійснив опис та арешт майна боржника - кВ. АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, заявник просить відстрочити виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадянина України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Представник заявника (боржника) у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві про відстрочку виконання судового рішення, та просив їх задовольнити.

Представник стягувача заперечив проти доводів, викладених у заяві про відстрочку виконання судового рішення, та просив у задоволенні вказаної заяви відмовити.

Вислухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

29 жовтня 2009 року Деснянським районним судом міста Києва у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалено рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» загальну суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 128479,46 доларів США та 47069,05 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

На виконання вказаного рішення суду, 30.11.2009 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

З письмових матеріалів справи вбачається, що 12.10.2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. відкрив виконавче провадження № 63284815 з метою примусового виконання виконавчого листа № 2-3206/09 від 30.11.2009 року виданого Деснянським районним судом м. Києва.

12.10.2020 року приватний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2

12.10.2020 року приватним виконавцем направлено вимогу виконавця до Київського міського бюро технічної інвентаризації про надання вичерпної інформації щодо реєстрації на праві власності квартири АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_2 .

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 22.01.2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва у задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» про відстрочку виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3206/09 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19.04.2021 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2021 року залишено без змін.

08.06.2021 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів ) боржника, відповідно до якої вчинено опис квартири АДРЕСА_1 .

Представник заявника в судовому засіданні вказав про те, що звернення до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2009 у справі № 2-3006/2009р. знову, обумовлено тим, що приватний виконавець виніс постанову, на підставі якої вчинено опис квартири, що є свідченням вжиття дій щодо звернення стягнення на іпотечне майно та продовжує нехтувати положенням ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та є іншою підставою для звернення до суду із вказаною заявою.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно з пунктом 1 якого протягом дії ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» :

1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

Пунктом 4 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є правовою підставою, що не дає змоги органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Доводи представника заявника про те, що приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника є свідченням продовження вжиття ним заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, які підпадають під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд до уваги не приймає з огляду на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 24.02.2021 року № 454/3018/15.

Відповідно до чч.1, 6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, то сама по собі процедурна дія щодо опису та арешту майна боржника, що вчиняється приватним виконавцем, не є завершальною стадією процедури відчуження майна, а тому мораторій не поширюється на підготовчі дії у процедурі звернення стягнення на майно боржника.

Враховуючи вище викладене, а також те, що заява про відстрочення виконання рішення суду не містить інших підстав визначених ст. 435 ЦПК України та не були предметом дослідження судом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що положення ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», обумовлює тимчасову неможливість виконання судового рішення посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки на період чинності такого закону стосовно осіб, на яких поширюється дія закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 353, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.О.Сенюта