Провадження № 4-с/537/6/2021
Справа № 1615/1055/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Мурашової Н.В.,

за участю секретаря Должаніци В.С.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Різниченка Г.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Кременчук справу за скаргою адвоката Чорнухи Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Різниченка Геннадія,

в с т а н о в и в:

Адвокат Чорнуха Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Суми).

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні державного виконавця знаходиться виконавче провадження №32369316 за виконавчим листом № 1615/1055/2012, виданий 17.04.2012 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2012 року і до повноліття дитини.

18.01.2018 року державний виконавець у вказаному виконавчому провадженні №32369316 з посиланням на положення статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про арешт всього майна ОСОБА_2

ОСОБА_2 добровільно виконував рішення суду, не має заборгованості по сплаті аліментів. Навпаки здійснив переплату по аліментам.

26.03.2021 року адвокат Чорнуха Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 зверталася до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з клопотанням про зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 державним виконавцем у виконавчому провадженні №32369316.

Проте листом Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 05.04.2021 року, було відмовлено у знятті арешту з майна ОСОБА_2 незважаючи на відсутність заборгованості по сплаті аліментів, посилаючись на відсутність можливості в інший спосіб забезпечити виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини.

Адвокат Чорнуха Ю.В. вказувала, що відсутні обставини, визначені у статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», які б мали наслідком звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2 . А відповідно і накладання арешту на все майно ОСОБА_2 є безпідставним та суперечить вимогам статті 321 ЦК України. Адвокат Чорнуха Ю.В. вважала, що вказана бездіяльність державного виконавця суперечить чинному законодавству України, порушують майнові права ОСОБА_2 на вільне розпорядження своїм майном.

З огляду на навдене адвокат Чорнуха Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду за захистом, просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо не зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника від 18.01.2018 року у виконавчому провадженні №32369316 з примусового виконання рішення суду у справі №1615/1055/2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати державного виконавця Різниченка Г. або іншу уповноважену особу Автозаводського ВДВСу м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника від 18.01.2018 року у виконавчому провадженні №32369316.

В судовому засіданні адвокат Чорнуха Ю.В. підтримала подану нею скаргу в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, просила суд задовольнити скаргу з наведених в ній підстав.

В судовому засіданні 01.06.2021 року державний виконавець Різниченко Г. просив відмовити в задоволенні скарги адвоката Чорнухи Ю.В., виходячи з того, що під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, державний виконавець діяв у межах повноважень та на підставі Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для визнання його дій неправомірними. Законом передбачена умова, відсутність якої унеможливлює зняття арешту з майна боржника, а саме можливість забезпечення виконання рішення суду в інший спосіб. Державний виконавець взяв до уваги те, що боржник ОСОБА_2 не працює та офіційного заробітку не має, іншого майна чи грошових коштів державним виконавцем не виявлено, тому відсутні підстави для скасування арешту. Державний виконавець Різниченко Г. не з`явився в судове засідання 26.07.2021 року, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані суду докази, суд встановив наступне.

В ч.1, ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (ч.2 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Згідно з п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Частина 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначає арешт як початкову стадію того ж провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з ч.5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч.4 ст.59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Суд встановив, що заборгованість зі сплати аліментів, що утворилася за період з лютого 2012 року по червень 2018 року і перевищувала розмір, визначений ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», сплачена ОСОБА_2 лише після винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно, встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування та у праві виїзду за межі України, тому дійшов висновку про те, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника винесена у відповідності до вимог частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд встановив, що боржник ОСОБА_2 офіційного заробітку не має, його представник адвокат Чорнуха Ю.В. не змогла згадати чи працював її довіритель будь-коли, державним виконавцем не виявлено грошових коштів чи іншого майна, в тому числі житлового приміщення, в якому боржник може проживати. Суд критично відноситься к твердженням адвоката Чорнухи Ю.В., що переплата по сплаті аліментів в розмірі 11544,04 грн, яка утворилася станом на лютий 2021 року є належним забезпеченням виконання боржником свого зобов`язання. Так, рішенням суду зобов`язано ОСОБА_2 сплачувати аліменти на користь дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ще майже 7 років. Тому вказана сума переплати є мізерно малою для забезпечення виконання судового рішення про сплату аліментів на утримання дитини.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що незважаючи на погашення ОСОБА_2 заборгованості зі сплати періодичних платежів, виконання рішення в цьому випадку не може бути забезпечене в інший спосіб ніж накладення арешту на майно боржника, що відповідє положенням ч.5 ст.13, п.7 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає дії державного виконавця такими, що відповідають законодавству України, не вбачає підстав для зняття арешту з майна боржника, накладеного постановою державного виконавця від 18.01.2018 року у виконавчому провадженні №32369316.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм. Оскільки оскаржувана постанова державного виконавця винесена згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», направлена на забезпечення прав третіх осіб, в тому числі дитини, тому доводи скарги адвоката Чорнухи Ю.В. щодо порушення оскаржуваною постановою державного виконавця майнових прав власника ОСОБА_2 , суд вважає неспроможними.

Наведений висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.06.2021 року у справі №640/8231/18, провадження № 61-14477св20.

Суд вважає неспроможними твердження адвоката Чорнухи Ю.В. про те, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з лютого 2012 року по червень 2018 року, тобто за 6 років 4 місяці, виникла з поважних причин, а саме з підстав його необізнаності про наявність виконавчого провадження, необізнаності про розмір аліментів, які підлягають до сплати на утримання дитини. При цьому суд керувався Постановою Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №334/7702/16 (провадження № 61-42142св18), де висловлено правовий висновок про те, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника відповідальності, передбаченої законом.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги адвоката Чорнухи Ю.В. в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця.

Керуючись статями 447-451, 258, 260, 261, 353, 354, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволення скарги адвоката Чорнухи Юлії Вікторівни в інтересах ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Різниченка Геннадія.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 30.07.2021 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.