_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/244/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа:

ОСОБА_2 ,

про встановлення факту належності

правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця - ОСОБА_1 03.06.2021 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 від 04.10.1993 року, зареєстроване за №12-2354, видане на підставі розпорядження органу приватизації від 04.10.1993 року №23554, посилаючись на наявність помилки у правовстановлюючому документі, що перешкоджає їй отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 14.06.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання призначене на 17.08.2021 року заявниця не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

Судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 підлягаючою до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , про що 05.05.1950 року Затишанським с/б ЗАГС складено актовий запис №30, в якому батьками зазначено: батько - ОСОБА_5 , матір - ОСОБА_3 (російською - ОСОБА_6 ).

За наслідком реєстрації шлюбу 31.12.1971 року з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №7 від 07.04.2021 року.

На підставі викладеного вбачається, що заявниця - ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_3 (російською - ОСОБА_6 ).

З наданих до суду документів також вбачається, що матір заявниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №12193.

Внаслідок смерті особи відкривається спадщина (ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ч.1 ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Отже внаслідок смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина на усе належне останній за час життя майно.

З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за №64395478 від 16.04.2021 року вбачається, що 16.04.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовим Д.С. заведено спадкову справу за №12/2021 до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту від 12.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-4735 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на випадок своєї смерті зробила розпорядження згідно з яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 .

За наслідком викладеного вбачається, що заявниця є спадкоємцем за заповітом до майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юрасов Д.С. листом від 20.05.2021 року за №126/02-14 повідомив, що оскільки є розбіжності в написанні по-батькові померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у правовстановлюючих документах особи, свідоцтві про смерті та правовстановлюючих документах на нерухоме майно, необхідно звернутись до суду з відповідною заявою.

Щодо спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що 04 жовтня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів видано розпорядження органу приватизації за №23554, яким передано квартиру АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного розпорядження, Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 04.10.1993 року видано свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване в реєстрову книгу за №12-2354, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

З вищевикладеного вбачається, що у правовстановлюючих документах на квартиру АДРЕСА_1 , по батькові ОСОБА_10 зазначено, як « ОСОБА_11 », що є відмінним від паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 15.09.1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та свідоцтві про смерть, в яких зазначено, як - « ОСОБА_12 ».

Одночасно судом враховується, що право власності на квартиру, належить ОСОБА_9 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 від батьків: батько - ОСОБА_5 , матір - ОСОБА_3 (російською - ОСОБА_6 ).

ОСОБА_2 у поданій до суду заяві підтвердив викладені заявниці у заяві обставини, а відтак підтвердив факт того, що ОСОБА_9 , зазначена у правовстановлюючих документах на нерухоме майно, та ОСОБА_3 , є однією тією ж особою.

Судом також встановлено, що 15.09.1997 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому російською по батькові особи зазначено, як « ОСОБА_13 ».

За наслідком викладеного,суд доходить до висновку, що різне написання по батькові ОСОБА_3 пов`язане з різним перекладом її по батькові з російської мови на українську.

У зв`язку з існуванням розбіжностей в написанні прізвища ОСОБА_3 , у правовстановлюючому документі, який посвідчує дані про особу, свідоцтві про смерть та вказаних правовстановлюючих документах на нерухоме майно, допущених внаслідок різного перекладу, заявниця позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадщину після смерті матері.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, ; не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд дійшов до висновку, що факт належностіОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 04.10.1993 року, зареєстроване в реєстрову книгу за №12-2354, та розпорядження органу приватизації за №23554, виданого 04 жовтня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зокрема на ім`я « ОСОБА_9 », слід вважати встановленим, а тому заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 294, 315 ч.1, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 04.10.1993 року, зареєстроване в реєстрову книгу за №12-2354, зокрема на ім`я « ОСОБА_9 » та розпорядження органу приватизації за №23554, видане 04 жовтня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зокрема на ім`я « ОСОБА_9 », належить - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Калініченко Л. В.