Справа №295/7940/21
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

05.08.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Стрілецька О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни про розгляд справи в загальному позовному провадженні та клопотання про допит свідка, подане у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу матері, розгляд якої здійснюється в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, -

в с т а н о в и в:

22.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд за межі території України доньки - малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один рік з дня набрання судовим рішенням законної сили, без згоди та супроводу матері - ОСОБА_1 до держав Шенгенської угоди та інших країн світу з обов`язковим поверненням в Україну.

Ухвалою суду від 05.07.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В ухвалі про відкриття провадження зазначено, що відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України позовна заява підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28.07.2021 р. представник ОСОБА_1 направила до суду відзив на позовну заяву, до якого долучено клопотання, в якому вона просить змінити порядок розгляду позовної заяви та призначити справу до розгляду в загальному позовному провадженні. В обґрунтування клопотання вказала, що вважає за недоцільне проводити розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, обсяг доказів, зокрема, їх об`ємність, специфічність та противоречивість.

Крім того, адвокат направила до суду клопотання, в якому просить допитати в якості свідка ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання вказала, що свідок є дідусем ОСОБА_3 , може підтвердити обставини неправомірних дій з боку ОСОБА_2 та порушення особистих немайнових прав дитини, а саме: позбавлення спілкування малолітньої дитини з рідною матір`ю.

Щодо клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження - загального або спрощеного.

Нормами ч. 1 ст. 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до ч. 2 ст. 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною 4 статті 274 ЦПК України встановлений виключний перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, а саме: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст.277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

В частині 6 статті 279 ЦПК України зазначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Статтею 278 ЦПК України передбачені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні: відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі; треті особи мають право подати пояснення щодо позову в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів із дня його отримання.

За правилами ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

З огляду на те, що позивач звернувся з позовом, предмет якого відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України не входить до переліку справ, розгляд яких належить здійснювати виключно в порядку загального позовного провадження; нормами п. 3 ч. 1 ст. 274 ЦПК України імперативно визначено, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи; всі заяви і пояснення по суті спору можуть бути подані сторонами в письмовому вигляді, будуть досліджені судом і не підлягають додатковому заслуховуванню в судовому засіданні, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про перехід до розгляду справи зі спрощеного позовного провадження в загальне позовне провадження, як і не вбачає підстав для переходу до розгляду справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Доводи представника позивача щодо складності даної справи не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами, а характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів, які підлягають дослідженню, не дають підстав суду вважати, що дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Щодо клопотання про допит свідка.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В клопотанні про виклик та допит свідка представник відповідача посилається на те, що свідок ОСОБА_4 може підтвердити обставини неправомірних дій позивача та порушення її особистих немайнових прав шляхом викрадення ОСОБА_2 дитини в матері.

Вивчивши характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами, на переконання суду, обставини, з метою доведення яких адвокат Папазова Г.А. заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_4 , не входять до предмета доказування в межах заявлених позовних вимог про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон, а тому суд вважає, що клопотання про допит свідка є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 90, 91, 274-279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Папазової Галини Анатоліївни про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_4 у цивільній справі №296/7940/21 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Стрілецька