Справа № 541/1894/21
Провадження № 2-з/541/42/2021
У Х В А Л А

30 липня 2021 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Ситник О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільними земельними ділянкками, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в якій заявник просить вжити заходів щодо забезпечення доказів шляхом витребування у ОСОБА_2 : висновку про реєстрацію домоволодіння по АДРЕСА_3 від 06.07.1957 року за № 242, з зазначенням площі земельної ділянки на якій розташовано домоволодіння; експлікації земельної ділянки від 10.10.1962 року з зазначенням проїзду з АДРЕСА_2 ; договору купівлі - продажу жилого будинку від 29.02.2000 року серія АВІ № 874 812, в якому зазначена площа земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння по АДРЕСА_2 ; договору дарування житлового будинку серія ВСВ № 359361 від 27.04.2005 року домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; витребування у Миргородської міської ради Полтавської області: Рішення 37 сесії Миргородської міської ради 5 скликання від 06 листопада 2009 року; Рішення Миргородської міської ради Полтавської області про зміну цільового призначення земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; інформації по земельному сервітуту встановленому згідно державного акту з кадастровим номером :50:025:0227; витребування у Приватного Підприємства «Земсервіс Плюс» технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 з кадастровим номером :50:025:0227.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Питання щодо забезпечення доказів вирішується судом у тому випадку, якщо надання таких доказів є необхідним та якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Таку правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Статтею 117 ЦПК України, визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів.

В порушення п. 5 ч. 1 ст 117 ЦПК України заявником ОСОБА_1 не зазначено обґрунтовання необхідності забезпечення доказів про витребування яких просить заявник, тобто не зазначено наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що подана заявником ОСОБА_1 заява про забезпечення доказів не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України, на підставі чого заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику для виконання зазначених вимог ст.117 ЦПК України, що, в свою чергу, не позбавляє заявника ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду з відповідною заявою про забезпечення доказів, яка за змістом та формою повинна відповідати вимогам ст.117 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись 4, 117, 259-261, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення доказів не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Ситник