ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року

м. Харків

Справа № 629/1315/21

Провадження № 22-ц/818/ 4089/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Житлово-будівельний кооператив «Південний»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2021 року, ухвалене суддею Ткаченком О.А., -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року Житлово-будівельний кооператив «Південний» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком, вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів та витрат по обслуговуванню розрахункового рахунку в банку в сумі 12 644,86 грн та судові витрати в розмірі 2 270 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач користується вказаними послугами, однак допустив утворення заборгованості за вказаними видами послуг, яку в добровільному порядку не погашає.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2021 року позов Житлово-будівельного кооперативу «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Південний» суму заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління багатоквартирним будинком, вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів та витрат по обслуговуванню розрахункового рахунку в банку в розмірі 10 929 гривень 23 копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 961 гривню 97 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом з тим, заборгованість відповідача з січня 2016 по листопад 2016 включно в сумі 1 715,63 грн перебуває поза межами строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Вважає, що оскільки відповідач не є членом ЖБК «Південний», на нього не поширюється п.13.3 Статуту про обов`язок члена ЖБК сплачувати комунальні платежі. Позивач не надав суду договір про участь відповідача у витратах на утримання будинку чи прибудинкової території та надання послуг, укладений між ним - власником житлового приміщення та ЖБК «Південний».Відповідно до п.10.5 Статуту вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, заявлена до особи, яка не є членом кооперативу, повинна грунтуватися на правочині, вчиненому у письмовій формі. Однак у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач є особою, яка має відповідати за борги, які виникли у кооперативу перед постачальниками послуг.Надані позивачем докази виникнення заборгованості за надані позивачем послуги не відповідають критерію допустимості та достовірності, мають ознаки підробки.Суд не звернув увагу на факти, викладені у відзиві, не витребував у позивача для огляду у суді оригінали наданих ним документів та цивільну справу №629/6146/19 для огляду, не навів при цьому мотиви, за якими не врахував точку зору відповідача. Не є підставою для переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною, згідно з частиною другою статті 264 ЦК України подання заяви про видачу судового наказу заявником (стягувачем). Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 16.03.2021р., з вимогою про стягнення боргу, який виник за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., та беручи до уваги сплив строків звернення з вимогою про стягнення боргу за період з 01.01.2016 р. по 16.03.2018р., задоволенню може підлягати лише вимога про стягнення боргу, який виник за період з 16.03.2018р. по 31.12.2018р. Відомість про нарахування комунальних послуг по кв. АДРЕСА_1 ЖБК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 16.03.2018 р. по 31.12.2018 р. містить інформацію про нарахування комунальних послуг, однак не є доказом виникнення боргу за надані послуги.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що балансоутримувачем будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , являється позивач Житлово-будівельний кооператив «Південний».

Відповідач є мешканцем квартири за адресою: АДРЕСА_3 і одночасно споживачем послуг, що надаються житлово-будівельним кооперативом « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішеннями загальних зборів членів ЖБК «Південний» від 29.09.2013, від 05.11.2013, від 23.07.2017 встановлено тарифи з утримання будинку рівномірно згідно з зареєстрованими в квартирах особами.

04.03.2004 між АК «Харківобленерго» та ЖБК «Південний» укладено договір про постачання електричної енергії №70409, згідно з яким ЖБК «Південний» споживає електричну енергію для освітлення місць загального користування.

01.04.2006 між КП «Водоканал» та ЖБК «Південний» укладено договір на відпуск води з комунального водопроводу та приймання стоків в комунальну каналізацію.

02.01.2013 між КП «Еко-Сан» та ЖБК «Південний» укладено договір на вивезення твердих побутових відходів №157.

01.01.2017 між ДП «Лозоваводосервіс» КП «Теплоенерго» ЖБК «Південний» укладено договір на надання послуг №76 щодо надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з пунктами 1.2,1.4,1.7 Статуту ЖБК «Південний», затвердженого загальними зборами членів кооперативу 18 грудня 2016 року Житлово-будівельний кооператив утворений з метою забезпечення житлом членів кооперативу та їх сімей у жилій площі шляхом будівництва багатоквартирного будинку за власні кошти кооперативу з допомогою державного кредиту, а також подальшої експлуатації і управління цим будинком.

Згідно з п.2.2 Статуту завданням та предметом діяльності кооперативу є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів кооперативу; забезпечення сприяння членам кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю кооперативу; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

Пунктом 8.2 Статуту передбачено, що у разі відмови сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна кооператив має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Пунктом 13.3 Статуту встановлено, що член кооперативу зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст.ст. 360, 382 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно з ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (частини перша та друга статті 509 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що відсутність укладеного з кооперативом договору та відсутність членства відповідача ОСОБА_1 є підставою для відмови у позові, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Як було встановлено, за розрахунками позивача у відповідача наявна заборгованість з оплати витрат на утримання будинку за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року в розмірі 12 644,86 грн.

Однак, відповідач в суді першої інстанції просив застосувати позовну давність.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зроблено висновок, що: «подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі № 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі № 663/2070/15-ц)».

Таким чином, звернення ЖБК «Південний» 10.12.2019 із заявою про видачу судового наказу не є підставою вважати, що позовна давність відповідно до встановленого статтею 264 ЦК України перервалась.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом 17.03.2021 з вимогою про стягнення боргу, який виник за період з 01.01.2016 по 31.12.2020 з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з 18.03.2018 по 31.12.2020 у розмірі 7229,84 грн. (за 2018 рік з 18 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року в сумі 3432,24, за 2019 рік 1903,27 грн, за 2020 рік 1894 грн 33 коп.)

Відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

За таких обставин, беручи до уваги, що зобов`язання відповідачем не виконуються належним чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог у межах позовної давності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до с уду першої інстанції було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн , відповідачем за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції в сумі 3405 грн. Позовні вимоги заявлено на суму 14914,86 грн, задоволено на с уму 7229,84 грн, що складає 48,47%. Отже, позивачу слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1100,27 грн (2270х4847%), відповідачу з позивача 1754,60 грн (3405х51,53%). На підставі п.10 ст.141 ЦПК Україем з позивача на користь відповідача підлягає стягненню різниця 1754,60-1100,27=654,33 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2021 року змінити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу "Південний" заборгованість в сумі 7229(сім тисяч двісті двадцять дев"ять) грн 84 коп. за період з 18 березня 2018 року по 31 грудня 2020 року. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Південний" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 654 (ністсот п"ятдесят чотири) грн. 33 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення. Касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова