Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2249/21
Номер провадження2/711/1693/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 липня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси позовну заяву ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в квітні 2021 звернувся до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна, - а саме просив зняти арешт з автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який було накладено ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2008 року в справі №2-1561/08.

Свій позов мотивує тим, що йому на праві власності належить автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 . Маючи намір розпорядитись належним йому автомобілем він звернувся до Регіонального сервісного центру, де йому стало відомо про накладений арешт на вказаний автомобіль.

Ним було з`ясовано, що у Відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження з виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2-1561 від 20.03.2008 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме автомобіль «ВАЗ 2101», УАЗ 3303, причіп НОМЕР_4 та житловий будинок АДРЕСА_1 .

В Придніпровського ВДВСВ м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) відсутні підстави для скасування накладеного ухвалою суду арешту.

На думку позивача арешт на належне йому майно було накладено помилково.

А тому просив, - зняти арешт з автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 14.04.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задоволити та справу розглянути без його участі.

Представник відповідача Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві.

Суд заслухавши оголосивши заяву позивача, дослідивши надані позивачем письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , що підтверджується технічним паспортом на автомобіль, серія НОМЕР_5 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2008 року в справі №2-1561/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, було задоволено заяву про забезпечення позову та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2101, д/н НОМЕР_1 , автомобіль УАЗ 3303 д/н НОМЕР_6 , причіп ММЗ 81021 д/н НОМЕР_7 та житловий будинок АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 17.08.2010 року було скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.12.2009 року в справі за ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 17.08.2010 року набрало законної сили.

Відповідно до листа Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) №16498, у відділі перебувало на виконанні виконавче провадження №7093443 з примусового виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2-1561 від 20.03.2008 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме автомобіль «ВАЗ 2101», УАЗ 3303, причіп НОМЕР_4 та житловий будинок АДРЕСА_1 . Згідно даних реєстру обтяжень відносно рухомого майна ОСОБА_1 наявні записи про обтяження транспортного засобу від 23.04.2008, на підставі ухвали №2-1561 від 20.03.2008 року Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки арешт рухомого майна належного на праві власності ОСОБА_1 був заходом забезпечення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про повернення боргу за договором позики та відшкодування моральної шкоди, в задоволенні яких рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 17.08.2010 року було відмовлено, то відпала потреба і у забезпеченні вказаного позову. Існування зазначеного обтяження обмежує права позивача, як власника майна, а іншим шляхом окрім як у судовому порядку ОСОБА_1 не може захистити свої права власника, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування арешту на рухоме майно підлягають задоволенню.

На підставі ст. 317, 319, 321, 391, ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 263-266, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна задоволити.

Скасувати арешту з автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 ), що був накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2008 року в справі №2-1561/08.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2021.

Головуючий: О. Г. Казидуб