Справа № 932/4977/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінової К.С.

При секретарі Івановій А.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни, Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни, Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним.

09.08.2021 року з канцелярії суду в провадження судді Лукінової К.С. надійшла вказана зустрічна позовна заява з додатками. 09.08.2021 року в провадження надійшла заява позивача за зустрічним позовом про забезпечення позову в якій вона просить постановити ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову а саме: накласти арешт на житлову квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Обгрунтуванням поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що її позовною вимогою до відповідачів є визнання недійсним заповіту на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений 27.07.2012 року приватним нотаріусом Білаковським К.О. Відповідним забезпеченням позову позивачка бажає забезпечити свої позовні вимоги до відповідачів, оскільки є підстави вважати, що ѕ житлової квартири, які є на даний період часу спірними та є предметом спору, без згоди позивача, може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необгрунтованість заяви про забезпечення позову і необхідність відмови в її задоволенні, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Визначений статтею 152 ЦПК України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані інші його види.

Так, під час розгляду заяви про забезпечення позову судом встановлено, що станом на дату розгляду цієї заяви частина спірного майна перебуває у власності позивача. Крім цього, предметом спору за первісним позовом є визнання права власності за позивачем ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом з тих підстав, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно. Тобто, станом на дату розгляду справи судом у позивача за первісним позовом, який є відповідачем за зустрічним позовом відсутнє право власності на спірне нерухоме майно, що само по собі унеможливлює відчуження вказаного майна. При цьому, суд враховує, що забезпечення позову не може обмежувати суб`єктивних прав, свобод та інтересів позивача у справі за первісним позовом, хоча фактично про такі дії просить заявник в поданій заяві.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 не доведено та в поданій заяві про забезпечення позову не зазначено, в чому саме полягає існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення її зустрічного позову, не надано належних та допустимих доказів намагань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будь-який спосіб відчуджити вказане майно та зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення зустрічного позову.

Сам по собі факт подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом не свідчить про вчинення дій, спрямованих на відчуження майна. Суд зауважує, що будь-яка особа має право на доступ до суду, а тому подання позовів не свідчить про вчинення відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 дій, спрямованих на відчуження, приховування, спотворення тощо спірного майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Позивач не обгрунтував, у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у даній справі з огляду на те, що спірне майно перебуває у частковій власності позивача (про що зазначено в зустрічній позовній заяві).

Ще однією підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову є те, що заявником не доведено, що у разі незабезпечення позову в майбутньому виконання рішення суду може бути ускладнене або буде неможливим, виходячи з такого.

Заявник не вказує, які саме дії вчиняють чи можуть вчинити відповідачі, які можна вважати спрямованими на відчуження, зміну, спотворення тощо спірного майна, а відтак не доведений факт можливості відчуження майна.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександри Михайлівни, Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: К.С. Лукінова