Справа № 263/1203/21
Провадження№ 2/266/780/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19 липня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Петрухіної Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна до ОСОБА_2 а про стягнення суми боргу за договором, трьох відсотків річних та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Д`яконова К.І. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу за договором позики від 10.07.2020року у розмірі 45 000грн.,трьох відсотків річних- 565грн.89коп., та інфляційних витрат у розмірі 2 070грн., а також пені у розмірі 2 272грн.05коп.

В обґрунтування позову зазначила, що 10 липня 2020 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у борг грошові кошти у сумі 45000,00 грн., строком до 31.08.2020 року. На підтвердження факту отримання вказаної грошової суми ОСОБА_2 надав відповідну розписку, згідно із якою зобов`язався повернути суму боргу в строк до 31.08.2020 року.

В порушення умов діючого законодавства та договору позики , відповідач ОСОБА_2 не повернув суму боргу у розмірі 45000,00 грн. ,не дивлячись на неодноразові усні звернення до нього з проханням повернути зазначену суму . З огляду на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом з метою захисту своїх порушених прав та повернення суми боргу.

З огляду на той факт, що до теперішнього часу відповідачем не повернуто суму боргу, позивач вважає за доцільне застосування до відповідача заходи цивільно-правової відповідальності, передбачені ст. 625 ЦК України. Так, зокрема, з відповідача підлягають стягненню 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 565,89 грн. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова від суми боргу, яка дорівнює 2 070 грн.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ч.З ст. 549 ЦК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

Враховуючи викладенні положення діючого законодавства та той факт, що умовами договору (розписки) не встановлено розміру неустойки за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів боржником, у даному випадку розмір неустойки обраховується відповідно до вимог ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», та обчислюється відповідно до розміру подвійної облікової ставки НБУ. Розмір неустойки, який позивач просить стягнути з відповідача , за період з 01.09.2020 року по 01.02.2021 року, складає 2272,05 грн.

У зв`язку з чим, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Д`яконова К.І. ,просила стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 49907,94 гривні, які складаються з: суми боргу за договором позики від 10.07.2020 року у розмірі 45000,00, 3% річних у розмірі 565,89 гривень, інфляційної складової у розмірі 2 070,00 гривень та пені у розмірі 2 272,05 гривень. Також просила стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З копії розписки, наявної у матеріалах справи, вбачається, що 10.07.2020 року відповідач ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти у сумі 45000,00 гривень, в рахунок аврійно відновлюючого ремонту автомобілів, в строк до 31 серпня 2020 року.(а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей та його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Судом встановлено, що зазначена форма договору, відповідно до закону, дотримана.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 не виконав умови договору позики і не повернув позивачу у визначений у розписці строк грошові кошти в розмірі 45000,00 гривень - до 31 серпня 2020 року.

Згідно із розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, 3 % річних складає 565,89 гривень, інфляційні нарахування за період прострочення з 01 вересня 2020 року по 01 лютого 2021 року складають 2070,00 гривень.

Щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), суд виходить з наступного.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 549 ЦК України установлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617цього Кодексу).

Відповідно до ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення незаборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 552 ЦК України).

З поданого позивачем розрахунку пені за прострочення виконання відповідачем зобов`язань за договором позики, з яким суд погоджується, в межах заявлених позивачем вимог, вбачається, що прострочення виникло за період з 01 вересня 2020 року по 01 лютого 2021 року, та розраховується за формулою (неповернута сума боргу) х %) х дні прострочення виконання зобов`язань, що становить 2272,05 гривень.

Отже, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та трьох відсотків річних, інфляційних витрат та пені знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов слід задовольнити.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу представник позивача надала суду: звіт про надання послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 16.09.2020 року укладеного між адвокатом Д`яконовою К.І. та Московським О.В.

Таким чином, відповідно до статей 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 908,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 гривень.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст.1047,611,526,625,549,258 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Д`яконова Кристина Ігорівна до ОСОБА_2 а про стягнення суми боргу за договором позики, трьох відсотків річних та інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти у розмірі 49907,94 гривні(сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сім гривень 94копійки), які складаються з: суми боргу за договором позики від 10.07.2020 року у розмірі 45000,00 гривень (сорок п`ять тисяч гривень 00копійки), 3% річних у розмірі 565,89 гривень, інфляційної складової у розмірі 2 070,00 гривень та пені у розмірі 2 272,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 908,00 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 1500,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Федотова В. М.