Провадження № 2-п/643/63/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Насирової М. М.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 643/20720/20 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року у справі № 643/20720/20.

Вимоги обґрунтовані тим, що у липні 2021 року ОСОБА_1 надійшло повідомлення від «ПриватБанку» про блокування виконавчою службою Московського району пенсійної картки. Отримавши у виконавчій службі постанову про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 дізнався про існування щодо нього цивільного позову. ОСОБА_1 зазначив, що заочне рішення підлягає перегляду, через неможливість взяти участь у судових засіданнях, оскільки жодного разу не був повідомлений про час та місце розгляду справи, що також завадило повідомити суду про свої заперечення та надати пояснення. Зазначив, що йому не зрозуміла суть позову, оскільки він не є власником транспортного засобу, був найманим працівником, ДТП сталася не внаслідок порушення ним ПДР, а через технічну несправність автомобіля, за що відповідає власник.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, через ненадання доказів, на які посилається заявник у своїй заяві про перегляд заочного рішення та надано час для усунення недоліків.

11 серпня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшло клопотання про виконання ухвали суду від 23 липня 2021 року, у якому зокрема зазначено, що узагальненою практикою Великої Палати Верховного Суду встановлено, що повернення повідомлень, викликів, повісток тощо поштовими відділеннями з відміткою про неможливість вручення повідомлень, не є належним повідомленням сторони по справі. Також, до заяви додано, копію трудової книжки з записами про прийом та звільнення з посади водія та копію постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 12 липня 2021 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що є інвалідом третьої групи, а також те, що він не є власником транспортного засобу, який був у ДТП, а лише виконував доручення керівника на цьому автомобілі.

Позивач у судове не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлений належний чином.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та матеріали справи, встановив таке.

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 643/20720/20 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року задоволено позовні вимоги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 14341,43 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 04 січня 2021 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою судом направлялась кореспонденція, проте відповідач фактично ухилявся від її отримання, оскільки поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 1 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, відповідач нехтуючи своїми правами та обов`язками, не з`являвся до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі за згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, оскільки дані та докази були достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неналежне його повідомлення про розгляд справи, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював (підтримував) позицію, за якою листи, що повернулися з відміткою «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими, за умови, що їх було направлено на адресу місця реєстрації фізичної особи (рішення Верховного Суду у справах № 800/547/17, № 916/335/18, № 910/5211/18, № 820/1400/17, № 640/2371/20, № 826/12038/17, № 876/74/20).

Отже, суд доходить висновку про неповажність причин неявки відповідача в судові засідання, через не надання доказів, які свідчили б про протилежне.

Крім цього суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення, ОСОБА_1 підтвердив обставини ДТП, що сталася 07 вересня 2019 року, що саме він керував транспортним засобом.

Відповідно до пп. «г» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відтак, у цій справі коло учасників визначено вірно, підстав для зворотнього, ОСОБА_1 не доведено.

Щодо відповідальності власника транспортного засобу за належний технічний стан автомобіля, на якому працівник виконує свої обов`язки, то це не входить у межі розгляду цієї справи, а є окремими цивільно-правовими відносинами, відтак суд не надає їм оцінку.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неможливість подати свої заперечення та пояснення у судових засіданнях, суд зазначає, що заявником не подано таких заперечень і у заяві про перегляд заочного рішення та не надано належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали у справі були ретельно досліджені у судовому засіданні та стосовно них у рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Разом з цим, копія трудової книжки та постанова державного виконавця про арешт коштів боржника, що були надані відповідачем до заяви, на переконання суду, не є підставою для скасування заочного рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 43, 259, 260, 284, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 643/20720/20 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко