РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/357/20

02 серпня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в cкладі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

представника позивача: Насадюк А.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банкіських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.02.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 100000,00 грн. вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті, складає договір. Це підтверджується його підписом у анкеті-заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 відповідач ОСОБА_1 при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 2.1.1.5.7 договору є короткостроковим кредитом, який набається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідач зобов`язався на підставі договору повернути витрачену частину кредитного ліміту, а саме погашати кредит та проценти.

Умови та правила надання банківських послуг опубліковано публічно невизначеному колу осіб на офіційному сайті позивача. Позичальник погодився на укладення договору приєднання у визначеній формі та спосіб підписання. Банк надав відповідачу набір засобів доступу до картрахунку та до пристроїв самообслуговування. Однак відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином не виконавши зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 09.01.2020 утворилася заборгованість в сумі 136774,39 гривень, що складається з наступного: 89081,44 гривень - заборгованість за кредитом, 40703,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 6489,26 грн. - штраф (процентова складова).

Короткий зміст відзиву на позов:

12.03.2020 від відповідача ОСОБА_1 посупив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він позовні вимоги визнає частково.

Так, щодо порядку виникнення правовідносин зазначає, що позивач посилається на положення ЦК України, що регулюють порядок укладення правочинів в Україні Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту банку відповідач підписом у Заяві визнає та погоджується на запропоновані банком умови.

Проте він не підписував Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.02.2018, яка долучається представником позивача у якості додатків. Підпис, поставлений у графі після імя ОСОБА_1 не відповідає його дійсному підпису. Більше того, даний підпис не відповідає його підписам на іншому долученому позивачем документі - паспорту ОСОБА_1 . Копії 1-5, 12-13 аркушів паспорта ОСОБА_1 були завірені власноручно і у присутності представника банку з проставленням підпису останнього. Проте, жодних документів, в тому числі анкет, заявок чи ін. Він не підписував. Неозброєнним оком помітна різниця у підписах на документах, наданих АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які очевидно підроблені.

Щодо нарахування відсотків, пені і штрафів зазначає, що Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту.

Так як Анкета-заява не була йому представлена, не була підписана ним, а також не містить взагалі процентну ставку, а також, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то нарахування та вимоги про стягнення будь-яких з перелічених вище нарахувань є безпідставними.

Крім того, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ним АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті приватбанку, які містяться в матеріалах даної справи без його підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.02.2018 року шляхом навіть не підписанням заяви-анкети, а шляхом отримання коштів у користування у вигляді збільшення кредитного ліміту.

Наведене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Щодо вимоги про стягнення тіла кредиту зазначає, що у даному випадку отримані кошти назвати кредитом неправильно, адже термін «кредит» у фінансовому розуміння це кошти й матеріальні цінності, що надаються кредитором у користування позичальнику на певний строк та під відсоток. А так, як принципи кредитування не встановлені, то по суті дана послуга більше нагадує позику.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, то така позовна вимога підлягає задоволенню.

Він користувався кредитними коштами і визнає позовні вимоги в розмірі заборгованості за тілом кредиту за вирахування вже повернутих коштів, а саме у сумі 7707,26 грн. Оскільки банк не мав прав для списання відсотків, а також штрафів, проводив постійні автоматичні погашення заборгованості з інших його карток, то кошти, які списав позивач за увесь період з його рахунку, вважаються поверненими.

Короткий зміст відповіді на відзив:

23.04.2020 від представника АТ КБ «ПриватБанк» поступила відповідь на відзив, в якій зазначено, що банк не погоджується з обставинами, викладеними у відзиві на позов.

Так, щодо форми кредитного договору зазначає, що 19.02.2018 відповідачем було підписано заяву про приєднення до Умов та правил надання банківських послуг.

У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднення.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи викладене, заява про приєднення до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах; в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві.

На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки. Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг, Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п. 1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рухунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві.

За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Умов - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль.

Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку.

Щодо твердження відповідача стосовно неукладання кредитного договору зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір банківського обслуговування, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст, 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

Протягом дії кредитного договору відбувалася сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Відповідач не спростував доводів банку щодо часткового здійснення ним погашення заборгованості по кредитному договору.

Оскільки питання щодо підписання відповідачем договору не відносяться до предмету заявленого позову (про стягнення заборгованості за договором), наявність тверджень відповідача про те, що підпис виконаний не ним, а іншою особою, не мають правового значення по даній справі.

Доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався та не укладався, можуть бути підставою для визнання його судом недійсним.

Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Правом на оспорення даного договору у судовому порядку ще до звернення позивача з позовом жодна зі сторін не скористалася.

З огляду на викладене відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним у зв`язку із непідписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості.

Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. ПАТ КБ «Приватбанк» надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості). Відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа.

Також зазначають, що згідно матеріалів справи вбачається, що серія та номер паспорту Віповідача зазначені у анкеті-заяві спідпадає із серією та номер відображених на копії паспорта, яка в свою чергу завірена особистим підписом Відповідача.

Також зазначає, що згідно матеріалів справи вбачається, що серія та номер паспорту Віповідача зазначені у анкеті-заяві спідпадає із серією та номер відображених на копії паспорта, яка в свою чергу завірена особистим підписом Відповідача.

Щодо ознайомлення відповідача умовами та правилами надання банківських послуг зазначає, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 19.02.2018, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору та виявив бажання оформити на своє ім`я Кредитку «Універсальна World Elite» та особистим підписом засвідчив, що "Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуґ. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді... Я зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку".

Також до матеріалів позовної заяви долучено Тарифи по кредитним картам «Універсальна World Elite», з яких чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0,01 % річних, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо.

Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Крім того вище зазначені Умови і Правіша надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена, у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Також позивачем надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково виплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка, по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.

Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.

Таким чином враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Враховуючи наведене просить позов задоволити в повному об`ємі.

Короткий зміст заперечення

29.04.2020 від відповідача ОСОБА_1 поступило заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач не погоджується з твердженнями позивача, зазначеними у відповіді на відзив.

Так, щодо посилання позивача на те, що зміст договору зафіксований у декількох документах підтверджує нікчемність останнього, так як встановити умови, на які посилається позивач зараз неможливо, а істотні умови договору відсутні.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ним кредитного договору, оскільки достовірно підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.

Посилання позивача на те, що відповідач не звертався до банку з заявами про неправильне нарахування відсотків, і що останнє свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування, є лише припущенням представника позивача і нічого більше, адже знову таки підтверджень зафіксованих сторонами немає.

Щодо відсутності правового значення у даній справі твердження відповідача про підроблення підпису, то відповідач дійсно не звернувся про призначення почеркознавчої експертизи, адже результат останньої буде слугувати підставою для визнання договору недійсним. Відсутність істотних умов, які були б підписані сторонами (в даному випадку ним у анкеті-заяві; щодо відсоткової ставки, строку, штрафних санкцій, тобто відповідальності) тягне за собою ті ж наслідки. Відтак позивач не заперечує факт отримання коштів та необхідність їх повернення. Проте умов, на яких кошти надані у користування, зафіксовано сторонами не було, а отже повернення коштів підпадає під дію ст. 1212 ЦК України, як безпідставно набуті, що частково було здійснено.

Щодо його паспортних даних, які співпадають з вказаними даними у Анкеті- заяві зазначає, що інформація, необхідна для вивчення Клієнта, встановлюється Банком на підставі офіційних документів та/або інформації, одержаної від Клієнта (представника Клієнта) та засвідченої ним, а також з інших джерел, якщо така інформація є публічною (відкритою).

Тобто, усі його дані вже були у базі даних позивача на момент надання коштів у користування. Не є таємницею, що приватбанк формує базу своїх клієнтів з фотографіями, підписами, контактами. Тому, дані доводи не можуть вказувати на волевиявлення особи та ознайомлення її з Умовами та Правилами.

Стислий виклад позиції сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному об`ємі з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзиві та відповіді на заперечення. Просила стягнути в користь АТ КБ «Приватбанк» з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 136774 грн. 39 коп., та стягнути сплачені судові витрати по справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26.02.2020 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2021 по даній справі визнано обов`язковою явку в судове засідання представника АТ КБ «ПриватБанк».

29.04.2020 від відповідача ОСОБА_1 поступило письмове клопотання про призначення судової експертизи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банкіських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 19.02.2018, згідно якої отримав кредит у у розмірі 100000,00 грн. вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8).

Відповідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 19.02.2018, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 , станом на 09.01.2020 утворилася заборгованість в сумі 136774,39 гривень, що складається з наступного: 89081,44 гривень - заборгованість за кредитом, 40703,69 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 6489,26 грн. - штраф (процентова складова) (а.с. 6).

Мотиви, з яких виходить суд та застовані норми права:

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином суд дійшов висновку, що 19.02.2018 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредитний ліміт на платіжну банківську карту, користувалася платіжним засобом, що свідчить про те, що відповідач був обізнаний про його існування, усвідомлював наявність заборгованості та вчиняв дії, спрямовані на виконання взятих на себе зобов`язань за вище вказаним кредитним договором.

За змістом статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд зазначає, що у анкеті-заяві позичальника від 19.02.2018 розмір процентної ставки не зазначений. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентам за користування кредитом, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обгрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 09.01.2018, посилається на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Зазначення в анкеті-заяві про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, за з Тарифами банку, без ідентифікації самих умов та тарифів як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов та тарифів, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг з тарифами Банку не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови та Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Тому в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (19.02.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.02.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, та Тарифіи банку, а також відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил з Тарифами не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з статтею 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку з Тарифами банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, який безпосередньо підписав останню і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку з Тарифами банку, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, та заперечуються відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.02.2018 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Сам по собі розрахунок заборгованості та виписка по рахунку не є підтвердженням наявності заборгованості по відсотках, пені та штрафах, оскільки з наданих документів не вбачається, які застосовувалися тарифи при нарахуванні заборгованості.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт в сумі 100000 грн., яким відповідач користувався, так як знімав кошти з банківської каркти та поповнював дану картку. Вказана обставина визнається сторонами.

При уьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази про зміну відповідачу кредитного ліміту чи зняття ним інших коштів, наданих банком, крім встановленого кредитного ліміту.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Такі висновки відповідають правовій позиції Великої палати Верховного Суду у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) від 03 липня 2019 року.

Також в процесі розгляду справи представником позивача подано до суду клопотання про огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному вебсайті АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобам и: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 85 ЦПК України визначено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Згідно ч. 7 ст. 85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути вебсайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

До позовної заяви представником позивача долучений витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному вебсайті АТ КБ «Приватбанк», в тому числі і розділ 2.1. Отже, представником позивача не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду доказу за місцезнаходженням.

З урахуванням викладеного суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про призначення по справі судової експертизи суд зазначає, що згідно клопотання відповідача підставою для призначення експертизи є те, що відповідач заперечує факт підписання Анкети-заяви від 19.02.2018, а також вважає, що виготовлення документу здійснювалось для безпосереднього звернення до суду про стягнення коштів.

Статтею 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Однак, як встановлено в процесі розгляду даної справи, стороною відповідача недостатньо обгрунтовано необхідність проведення почеркознавчої експертизи документа по даній справі, а тому при встановлених судом обставинах справи, суд вважає призначення експертизи недоцільним.

Крім того, з врахуванням предмету даної цивільної справи, суд вважає, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що судові процедури при розгляді справ повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк.

Також у цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи слід відмовити.

Висновки суду:

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача 47692,95 грн.заборгованості за кредитним договором, яка складається з наступного:40703,69 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 6489,26 грн. - штраф (процентова складова).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.01.2020 заборгованість за тілом кредиту становить 89081,44 гривень, що за даними обставинами справи і підлягає стягненню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі до суду позову про стягнення з відповідача заборгованості на суму 136774,39 грн. сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення № IHB90B2ZXJ від 10.02.2020.

Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 89081,44 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2018 на користь АТ КБ «ПриватБанк», та враховуючи, що позовна заява Банку підлягає до задоволення на 65,13%, за розгляд справи судом з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає стягненню 1369,03 гривень судового збору.

На підставі ст.ст. 207, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 599, 610, 612, 626, 628, 633, 634, 652, 1018, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () - 89081 грн. 44 коп. (вісімдесят дев`ять тисяч вісімдесят одну гривню) заборгованості за кредитним договором б/н від 19.02.2018.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () - 1369 грн. 03 коп. (одну тисячу триста шістдесят дев`ять гривень три копійки) сплаченого судового збору.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» - , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського 1 «Д», адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 06.08.2021