Справа № 286/1436/21
У Х В А Л А

20.08.2021 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В.

з секретарем Грищенко Н. А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2021 року ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , який проживає с. Шоломківська Слобода Овруцького району Житомирської області, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 37,9 кв.м. з господарськими спорудами, що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку від 24 листопада 2005 року ВСК№177714, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В.; житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м. з господарськими спорудами, що підтверджується договором кіпівлі-продажу житлового будинку від 24 листопада 2005 року ВСК №177713, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В.; земельну ділянку площею 0,1931 га, надану для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 24 листопада 2005 року ВСК№177712, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В.. Розділити спільне майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 92,7 кв.м. з господарськими спорудами, що підтверджується договором кіпівлі-продажу житлового будинку від 24 листопада 2005 року ВСК №177713, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В.; земельну ділянку площею 0,1931 га, надану для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 24 листопада 2005 року ВСК№177712, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В. залишити їй, а житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 37,9 кв.м. з господарськими спорудами, що підтверджується договором купівлі продажу житлового будинку від 24 листопада 2005 року ВСК№177714, посвідченим приватним нотаріусом Шваб О.В. - залишити відповідачу.

Ухвалою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 31 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29.06.2021 року підготовче засідання було відкладено.

У підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки набрала законної сили ухвалу суду про закриття провадження у справі №2-3331/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя. Дані позови є тотожними.

Позивач заперечувала щодо цього.

Вирішуючи дане питання, суд дійшов до наступного.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили, рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч.1ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Предмет позову в розумінні цивільного процесуального закону - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Згідно з висновками Верховного Суду щодо застосування п.3 ч. 1ст. 255 ЦПК України, що викладені в постановах від 10.06.2020 року у справі №366/2099/17, від 27.05.2020 року у справі №761/35475/18, від 13.05.2020 року у справі 65/4455/19, від 08.04.2020 року у справі №910/16868/19, від 27.11.2019 року у справі №303/4229/16-ц, від 27.11.2019 року у справі №235/4711/15-ц, від 22.05.2019 року у справі №640/7778/18, від 19.11.2019 року у справі №640/5563/19, від 09.10.2019 року у справі №285/3912/18, від 19.06.2019 року у справі 59/488/17, закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1ст.255 ЦПК України можливе лише за умови, що позов за результатами розгляду якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

В наданій суду представником відповідача копії ухвали від 09.11.2010 року у справі №2-3331/10 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, не вказано майно яке підлягає розподілу.

У даній же справі позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати спільною сумісною власністю житлові будинки, земельну ділянку та розділити вказане майно між ними.

Тобто, зазначені позови за об`ємом заявлених вимог не є тотожними.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відтак, предмет та підстави позову у цивільній справі 286/1436/21 та у справі 2-3310/10 не є однаковими, а тому клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна подружжя.

Суддя Я. В. Кулініч