Справа № 506/347/19 н/п № 2/517/99/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 р. смт.Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гончар І.В.

при секретарі Заболотній Л.В. за участі: представника позивача - адвокат Басюк О.М.

представника відповідача - адвокат Колосович В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, суд -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що ТОВ "Флора" 01 січня 2006 року з відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,10 га, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту. Вказаний договір зареєстровано 27.08.2007 р., строк дії - 15 років. Крім того, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 31.03.2014 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельні ділянки площею 4,10 га, кадастровий номер: :01:004:0172 та 4,15 га, кадастровий номер: :01:004:0220. На вказані земельні ділянки ТОВ «Флора» також було укладено договори оренди з їх власниками: ОСОБА_3 (договір №138 від 01.01.2006 року) та ОСОБА_2 (договір №140 від 01.01.2006 року).

Згідно ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Отже з моменту набуття ОСОБА_1 права власності на вказані земельні ділянки, вона набула прав та обов`язків орендодавця за вищевказаними договорами оренди земельних ділянок.

TOB «Флора» протягом всього часу дії договору, зі своєї сторони належним чином виконувало обов`язки орендаря, передбачені ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та вимоги, які згідно ч.І ст. 24 вказаного закону орендодавець має право вимагати від орендаря, а саме: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил та своєчасне внесення орендної плати.

Проте всупереч умовам договору та чинного законодавства 07 липня 2016 року поштовим зв`язком ТОВ «Флора» отримано листа у якому орендаря було поставлено перед фактом про розірвання договору оренди у односторонньому порядку у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди, при цьому відповідач посилається на договір з ТОВ «Флора» від 05.09.2000 року.

Дійсно, у 2001 році ТОВ «Флора» з відповідачами укладались договори оренди земельних ділянок на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вказані договори зареєстровані 30.03.2001 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку був отриманий ОСОБА_1 05 жовтня 2004 р., відповідно саме з 2004 року договори оренди земельних паїв, укладених на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) припинили свою чинність. Саме у зв`язку із викладеними обставинами у 2006 році договори оренди земельних ділянок з усіма орендодавцями ТОВ «Флора», в тому числі і з ОСОБА_1 були переукладені. Всі вищевказані обставини були зазначені у відповіді від 13.07.2019 р. наданої на лист ОСОБА_1 . Проте, незважаючи на відмову ТОВ «Флора» розірвати договір оренди, всуперечь умовам договору та чинного законодавства у вересні 2016 року ОСОБА_1 грубо порушено обов`язки орендодавця передбачені ст.24 Закону України "Про оренду землі" щодо не вчинення дій, які б перешкожали орендареві користуватися орендованою шляхом встановлення межових знаків та подальшого самовільного обробітку орендованих земельних ділянок. Жодних повідомлень про розірвання договорів оренди за успадкованими земельними ділянками від ОСОБА_1 не надходило. Відповідно до п. 29 договорів оренди землі укладених з відповідачами обов`язки орендодавця визначаються відповідно до Закону України «Про оренду землі». У вказаному законі обов`язки орендодавця врегульовані статтею 24 та передбачають покладення на орендодавця наступних обов`язків: - передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; - при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; - не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; - відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта генди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; -попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для лєакілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди. Таким чином, відповідач порушила вимоги ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та п. 29 договорів оренди землі укладених з ТОВ «Флора» шляхом вчинення дій, які перешкоджають орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою, встановивши межові знаки та здійснивши самовільний обробіток орендованих земельних ділянок. На теперішній час ОСОБА_1 продовжує порушувати умови договору та самовільно займати земельні ділянки, на які у ТОВ «Флора» є належним чином оформлене право оренди. Враховуючи вищевикладене, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача ТОВ "Флора" - адвокат Басюк О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а також звернула увагу суду на те, що станом на сьогоднішній день є постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду № 506/450/19 від 14 липня 2021 р., якою касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року залишено без задоволення. Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24.11.2020 р. залишено без змін. Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Колосович В.В. в судовому засіданні проти позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ "Флора" та ОСОБА_1 01 січня 2006 року було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 4,10 га, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту. Вказаний договір зареєстровано 27.08.2007 р., строк дії - 15 років. Згідно Листа - повідомлення від 14.06.2016 р. , ОСОБА_1 зверталася до директора ТОВ " Флора" з вимогою про повернення земельної ділянки, про що Листом від 13.07.2016 р. № 59 директор ТОВ "Флора" роз`яснив ОСОБА_1 про умови розірвання договору.

Згідно договору оренди землі № 140 від 01 січня 2006 р., між ТОВ "Флора" та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки належної ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії ОД№061508 від 05.10.2004 р.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 31.03.2014 р. за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0220, яка належала померлому ОСОБА_2 .

Згідно договору оренди землі № 138 від 01 січня 2006 р., між ТОВ "Флора" та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки належної ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії ОД№061509 від 05.10.2004 р.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 31.03.2014 р. за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:004:0172, яка належала померлому ОСОБА_2 . Згідно доповідних від 19.09.2016 р., директора ТОВ " Флора" повідомлено, що ОСОБА_1 здійснила самовільне захоплення земельних ділянок № НОМЕР_1 , площею 4,15 га, № НОМЕР_2 , площею 4,10 га та № 55, площею 4,10 на полі №4 шляхом встановлення межових знаків та оброблення земельної ділянки.

Згідно копії рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 19.12.2019 р. у позові ОСОБА_1 до ТОВ "Флора", Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним договорів оренди землі та визнання незаконним рішень про реєстрацію договорів оренди землі, відмовлено.

Згідно копії Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду № 506/450/19 від 14 липня 2021 р., касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року залишено без задоволення. Рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 19 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 24.11.2020 р. залишено без змін.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина1статті 16 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина 1 статті 29 ЦК).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 391 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонам (частина 1 статті 629 ЦК).

За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина 1 статті 792 ЦК).

Сільськогосподарські підприємства, установи та організації, особисті селянські і фермерські господарства, які об`єднуються в асоціації та інші організаційно-правові форми, зберігають право на свої земельні ділянки, якщо інше не передбачено договором (частина 1 статті 27 Земельного кодексу України, далі - також ЗК).

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 95 ЗК).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (частина 1 статті 13 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - також Закон»).

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями (частина 1, 2 статті 27 Закону).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач є законним орендарем земельної ділянки, тому відповідно до положень статті 27, частини другої статті 152 ЗК має право звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою, навіть від власника цієї земельної ділянки для захисту свого майнового права.

Також, суд звертає увагу, що, на момент звернення позивача до суду є чинним договори оренди, угода про їх розірвання не укладалася, в судовому порядку договір оренди не розривався, у позові ОСОБА_1 до ТОВ "Флора", Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання недійсним договорів оренди землі та визнання незаконним рішень про реєстрацію договорів оренди землі відмовлено (рішення набрало чинності), а відповідач, як власник земельних ділянок, якими користувався позивач, чинить позивачу перешкоди в користуванні орендованими земельними ділянками.

Отже, з огляду на зазначене, суд прриходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру зазадоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1921 гривні, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками - задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_1 не вчиняти перешкод у користуванні земельними ділянками, а саме виконувати п.29 договорів оренди землі № 102 від 01.01.2006 р., № 138 від 01.01.2006 р., №140 від 01.01.2006 р. укладених з ТОВ "Флора". Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ТОВ "Флора" суму сплаченого судового збору у розмірі 1 921 ( одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Повний текст рішення складено 17 серпня 2021 року. Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: