УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головучого судді - Лукінова К.С.

При секретарі Івановій А.Є.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мошковська Наталія Миколаївна про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мошковська Наталія Миколаївна про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2021 року було вирішено проводити подальший розгляд справи за участі Дніпропетровської обласної прокуратури.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2021 року було закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до розгляду по суті.

В судові засідання, що були призначені судом з розгляду справи по суті на 30.06.2021 року та 16.08.2021 року, будучи завчасно та в належний спосіб сповіщеним про час та місце розгляду справи, представник позивача Дніпровської міської ради Гуртовий В.Ю. не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, доказів поважності причин неявки в судові засідання суду не направляв, заяви про розгляд справи в його відсутності не подавав. Належність сповіщення представника Дніпровської міської ради про час та місце розгляду справи судом підтверджується відповідними розписками, що наявні в матеріалах справи. Іншого представника позивач Дніпровська міська рада до суду не направила та не заявляла клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представник Дніпропетровської обласної прокуратури заперечувала проти залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважає, що Дніпропетровська обласна прокуратура є позивачем у справі та набула такого статусу.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рибіна І.В. наполягала на залишення позовної заяви без розгляду через повторну неявку представника позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом сповіщена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Дніпровська міська рада в особі міського голови Філатова Б.А. звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною позовною заявою.

Під час розгляду справи в суді позивач Дніпровська міська рада в особі уповноважених представників неодноразово змінювала та доповнювала позовні вимоги.

Таким чином, позовна заява була подана, а провадження у справі відкрито за позовною заявою Дніпровської міської ради.

Як зазначалося вище, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2021 року було вирішено справу розглядати за участю Дніпропетровської обласної прокуратури. При цьому, в цій ухвалі суду не було зазначено, що прокурор у цій справі набуває статусу позивача.

Слід зауважити, що незважаючи на вступ прокурора у справу, розгляд справи проводився за участю Дніпровської міської ради і саме ця особа подавала заяву про уточнення позовних вимог, тобто користувалася правами та обов`язками позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи прокурор не звертався до суду з будь-якою позовною заявою в цій справі в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, а відтак не набув статусу позивача.

Згідно ч. 6 ст. 56 ЦПК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Як зазначалося вище, провадження у справі було відкрито за заявою Дніпровської міської ради, а тому саме вказана особа є позивачем у справі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

За правилом частини першої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Також, відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 цього Кодексу суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Тобто, у випадку визнання явки сторони у справі обов`язковою процесуальний закон не передбачає можливості виконання такого обов`язку представником сторони, яку суд викликав для дачі особистих пояснень, а покладає такий обов`язок безпосередньо на таке сторону.

У разі повторної неявки позивача (усіх позивачів) в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, положеннями статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що позивач не зверталвся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності (в разі визнання явки позивача обов`язковою).

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таких правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 червня 2020 року у справі № 910/16978/19 щодо застосування подібної за змістом норми права, а також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2020 року у справі № 727/2484/17.

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мошковська Наталія Миколаївна про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації права власності залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Роз`яснити позивачу його право повторного звернення до суду після усунення умов, що стали підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: К.С. Лукінова