Справа 556/1018/21
Номер провадження 2/556/316/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2021 року. смт.Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

В суд звернулася ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на житло за набувальною давністю, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за авдресою: буд. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Їй за життя належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

З часу її смерті ОСОБА_1 , постійно, відкрито і добросовісно користується спірним житловим будинком та земельною ділянкою під ним вже 11 років.

На час смерті ОСОБА_5 проживала одиноко. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_6 . Однак, останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не оформивши спадщину після смерті матері..

ОСОБА_1 , є донькою померлої, однак спадщину не прийняла, оскільки не проживала з померлою на час смерті та не подавала заяви про прийняття спадщини.

Оскільки позивачка є донькою, то думала, що оскільки користуєся майном, то і є спадкоємцем (їй невідомо було про відсутність титулу для користування майном). Однак, як виявилося, спадкоємцем після смерті матері є ОСОБА_6 , який є спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину. Волі спадкоємця на користування мною спірним житловим будинком не було, а ОСОБА_1 , не було відомо про наявність заповіту та про прийняття спадщини.

На даний час позивачка має бажання розпоряджатися належним їй майном, однак не має такої можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Тому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться за адресою: буд. АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у підготовче судове засідання не з`явилися, однак надіслали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити без їх участі. Не заперечують проти заявлених вимог.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В судовому засіданні було встановлено ряд фактичних обставин справи. Зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої серії НОМЕР_1 .

Згідно виписки з по господарської книги від 25.03.2021 року №1018 ОСОБА_5 , за життя належав житловий будинок АДРЕСА_1 .

На час смерті ОСОБА_5 проживала одиноко, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рафалівської селищної ради від 25.03.2021 року №1017. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_6 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26305080 від 04.03.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки №480/01-16 від 29.04.2021 року яка видана Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_6 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №26305080 від 04.03.2021 року право власності на спірний будинок не зареєстровано.

Також сторони не заперечували факту, що з 2010 року позивачка постійно, відкрито і добросовісно користуєтьсяся спірним житловим будинком та земельною ділянкою під ним. Відповідачі жодним чином не заперечували тієї обставини, що таке володіння житловим будинком з боку позивачки було добросовісним.

Таким чином, суд вважає встановленими та такими, що не підлягають доведенню, обставини заволодіння позивачкою житловим будинком з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , в вересні 2010 року, а також факт відкритого та безперервного володіння нею цим будинком.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами 1, 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином, зі змісту вказаної норми вбачається, що задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 334 ЦК України можливе лише за наявності таких умов: по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо).

По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків.

По-четверте, необхідною умовою є відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

При цьому,володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Позивачкою доведено наявність всіх вказаних умов, що є підставою для задоволення позову.

Як вже зазначалось, сторони визнали відкритий та безперервний характер володіння будинком, оскільки позивачка ОСОБА_1 , користується будинком та земельною ділянкою постійно, та не тільки відповідачам та іншим особам, тай органам місцевого самоврядування було про це відомо. Позивачка та члени її сім`ї продовжують володіти житловим будинком і на час судового розгляду справи.

Згідно актів опитування свідки було встановлено, що ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , підтверджують факт добросовісного володіння та користування позивачкою будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою підним, оброблає її та підтримує будинок в належному стані.

При цьому суд констатує, що з вересня 2010 року, що позивачка ставились до житлового будинку, як до свого власного - безперешкодно володіла ним, утримувала, здійснювала капітальний та поточний ремонт. Ці обставини підтверджуються наданими позивачами доказами. Позивачка оплачувала електроенергію.

Також сторонами підтверджено і безтитульність володіння ОСОБА_1 , житловим будинком з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

З урахуванням сукупності вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 , яка в вересні 2010 року добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном - житловим будинком з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , і продовжує відкрито та безперервно володіти цим нерухомим майном, несе витрати на його утримання, більше десяти років, відповідачами по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, набула права власності на це майно, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню.

Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач та представник не ставлять.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76, 80, 81, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житло за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_3 ) жителька АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП невідомо) мешканка АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП невідомо) мешканець АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП невідомо) мешканець АДРЕСА_3