П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року м. Київ

Справа № 754/17245/20

Провадження № 22-ц/824/9148/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

третя особа - приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року у складі судді Гринчак О. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариств аз обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа - приватний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна, про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа - приватний виконавець Клітченко О. А., про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса.

Позов мотивовано тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року у справі № 754/1441/20 виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте за виконавчим написом під час його примусового виконання, яке здійснювалось приватним виконавцем Клітченко О. А. в межах виконавчого провадження № 60150477 відкритого 25 вересня 2019 року, з позивача стягнуто грошові кошти у сумі 34 832,12 грн. Позивач звернувся в усному порядку до третьої особи з метою з`ясування можливості повернення грошових коштів, стягнутих на підставі виконавчого напису, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, однак приватний виконавець Клітченко О. А. повідомила, що всі кошти, які стягнуто в межах виконавчого провадження № 60150477 перераховано на поточний рахунок відповідача. Позивач звернувся до відповідача з листом з вимогою повернути кошти, але відповідач кошти не повернув та не надав відповіді на надісланий лист.

Посилаючись на статтю 1212 ЦК України ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача - ТОВ «Вердикт Капітал» на свою користь у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти у сумі 34 832,12 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2021 року відкрито провадження у цій справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа - приватний виконавець Клітченко О. А., про повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 у порядку повернення стягнутого за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти у сумі

34 832,12 грн., а також судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки підставою для набуття коштів відповідачем був виконавчий напис №4588 від 10 вересня 2019 року, який визнаний рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року у справі

№ 754/1441/20, яке набрало законної сили, таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання відповідачем коштів у сумі 34 832,12 грн стягнутих з позивача за виконавчим провадженням № 60150477. Судом першої інстанції при вирішені спору застосовано до спірних правовідносин правову позицію, викладено у постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

29 квітня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції за основу взято до уваги Звіт про здійснені відрахування та виплати, наданими бухгалтерією за місцем роботи позивача, в якому зазначена сума стягнутих коштів в розмірі 34 832,12 грн. Заявник вказує, що фактично стягнуто на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал» 30 187,54 грн, що підтверджується розрахунком, який заявником долучено до апеляційної скарги. Крім того, заявник звертає увагу на те, що до суми, 34 832,12 грн. також включено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Рух апеляційної скарги та матеріалів справи

18 травня 2021 року матеріали цивільної справи № 754/17245/20 надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 18 травня 2021 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 травня 2021 року клопотання ТОВ «Вердикт Капітал» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки ціна позову у даній справі становить 34 832,12 грн., яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

А за правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Доводи інших учасників справи

31 травня 2021 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Додаткові аргументи заявника

17 червня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» через засоби поштового зв?язку подало до Київського апеляційного суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позиція Київського апеляційного суду

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, врахувавши аргументи, наведені у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

Встановлено, що приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А. А. 10 вересня 2019 року вчинено виконавчий напис за номером реєстрації 4588, яким з ОСОБА_1 підлягали стягненню на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошові кошти у сумі 43 547,63 грн з яких: 3 316,17 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 295,52 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5 235,94 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 25 700,00 грн - строкова заборгованість за штрафами і пенями.

За вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, ТОВ «Вердикт Капітал», в розмірі 650,00 грн., які також стягнуто з Боржника на користь Стягувача.

Відповідач звернувся з заявою про примусове виконання рішення за вказаним виконавчим написом.

Постановою від 25 вересня 2019 року приватним виконавцем Клітченко О. А. було відкрито виконавче провадження № 60150477 на підставі виконавчого напису № 4588 від 10 вересня 2019 року.

Під час примусового виконання виконавчого напису № 4588 від 10 вересня

2019 року, з позивача на користь відповідача стягнуто грошові кошти у сумі 34832,12 грн.

На підтвердження стягнення коштів саме в розмірі 34 832,12 грн., позивачем подано Звіт про здійснені відрахування та виплати, наданими бухгалтерією за місцем роботи позивача (а.с. 22).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року у справі № 754/1441/20 (яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус

Гамзатова А. А., приватний виконавець Клітченко О. А., виконавчий напис від 10 вересня 2019 року № 4588 визнано таким, що не підлягає виконанню.

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Вердикт Капітал» з листом-вимогою, в якому просив повернути у строк до 26 листопада 2020 року безпідставно набуті кошти коштів у сумі 34 832, 12 грн та повідомити про результати розгляду листа.

Однак відповіді відповідача на лист-вимогу позивача матеріали справи не містять.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Предметом даного позову є вимоги про повернення грошових коштів, сплачених позивачем на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Частиною першою статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини другої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьою статті 1212 ЦК України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Вказана правові позиція, викладені у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Таким чином, оскільки підставою для набуття коштів відповідачем був виконавчий напис №4588 від 10 вересня 2019 року, який визнаний рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року у справі № 754/1441/20, яке набрало законної сили, таким, що не підлягає виконанню, тому відпала сама підстава для набуття та утримання відповідачем коштів у сумі 34 832,12 грн., стягнутих з позивача за виконавчим провадженням № 60150477.

У зв`язку з викладеним, Київський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми сумі 34 832,12 грн. на підставі статті 1212 ЦК України.

Аргументи заявника проте, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» фактично стягнуто 30 187,54 грн, а не 34 832,12 грн, як зазначає позивач, є безпідставними, оскільки спростовуються Звітом про здійснені відрахування та виплати, з якого чітко вбачається, що в період з 28 жовтня 2019 року по 29 січня 2020 року із заробітної плати ОСОБА_1 було відраховано кошти в загальному розмірі

34 832,12 грн.

Також є безпідставними аргументи заявника про те, що до суми, 34 832,12 грн. також включено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, оскільки загальна сума, яка підлягала стягненню з позивача на користь відповідача за виконавчим написом нотаріуса, за виключенням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, становила 43 547,63 грн., що значно перевищує суму, яка була фактично стягнута на користь заявника. Крім того, у зв?язку із визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за правилами статті 1212 ЦК України, поверненню підлягають всі кошти, які були стягнуті на його виконання, без виключень.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного, апеляційний суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має правозалишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від

01 березня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна