Справа № 452/3230/19 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/811/1433/20 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:
головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.
при секретарі: Скакун І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

07.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди .
В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що вона працює фельдшером - рятувальником РПДГ ВЧ НОМЕР_1 м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області з 1995 року. У зв&apos;язку з відсутністю власного житла, відповідно до статті 34 Житлового кодексу УРСР 07.08.2004 року житловою комісією ВЧ НОМЕР_1 її було взято на облік осіб, які потребують покращення житлових умов, а 13.07.2019 року вона отримала відповідь з даної військової частини про те, що її знято з квартирного обліку відповідно до протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №3 від 01.02.2018 року з тих підстав, що вона зареєстрована разом з дітьми з 2016 року у м.Львові та відповідно до п.15 Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, втратила право на перебування на черзі для покращення житлових умов у м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області. Зазначала, що квартиру у м. Львові придбав її чоловік ОСОБА_2 за кошти, які він заробив, перебуваючи у миротворчих місіях ООН з вересня 2005 року по січень 2009 року та з грудня 2009 року по січень 2011 року. Вона постійно проживає в м.Калинів, працює у ВЧ НОМЕР_2 та винаймає для проживання житло, тому просила визнати протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо неповідомлення її, позивачки, у 15-ти денний термін про рішення комісії, оскільки підстави для її перебування на квартирному обліку не змінилися внаслідок придбання її чоловіком квартири у м.Львові. Просила визнати Протокол № 3 від 01.02.2018 року про зняття її та членів її сім`ї із квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2018 року №3 в частині зняття її та членів її сім`ї - доньки ОСОБА_3 ,2010 року народження та доньки ОСОБА_4 , 2001 року народження, з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити її в загальному списку військовослужбовців, які перебувають в черзі на поліпшення житлових умов в складі сім`ї три особи з 07.08.2004 року та поновити у пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які позачергово потребують поліпшення житлових умов в складом сім`ї трьох осіб з 2010 року. До початку судового розгляду позивачкою було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вона просила також стягнути з відповідача на її користь завдану їй неправомірними діями відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.
Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_4 задоволено.
Визнано протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо неповідомлення ОСОБА_1 у 15-ти денний термін про рішення комісії Протокол № 3 від 01.02.2018 року про зняття її та членів її сім`ї із квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2018 року № 3 в частині зняття ОСОБА_1 та членів її сім`ї доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження, доньки ОСОБА_4 , 2001 року народження з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 разом із членами сім`ї донькою ОСОБА_3 2010 року народження, донькою ОСОБА_4 , 2001 року народження, в загальному списку військовослужбовців, які перебувають в черзі на поліпшення житлових умов з 07.08.2004 року та поновити у пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які позачергово потребують поліпшення житлових умов зі складом сім`ї трьох осіб з 2010 року.
Рішення суду оскаржила ВЧ НОМЕР_1 .
Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що згідно п. 2.4 наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 30.11.2011 року № 737, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті. Оскільки, згідно даних облікової справи позивача, з 16.09.2016 року ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1 , у військовій частині НОМЕР_1 були відсутні підстави для залишення на квартирному обліку сім`ї позивача, як особи, яка погребує поліпшення житлових умов, оскільки така (позивач) не зареєстрована за юридичною адресою військової частини НОМЕР_1 . Згідно постанови Львівської обласної державної адміністрації від 13 березня 2017 року № 1, на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають площу 7,5 кв. м та менше на кожного члена сім`ї. Згідно даних облікової справи позивача, відповідно до протоколу № 3 від 01.02.2018 року, позивач знята з квартирного обліку у ВЧ НОМЕР_1 зі складом сім`ї три особи у зв`язку з поліпшенням житлових умов, оскільки з 16.09.2016 року позивач з доньками зареєстрована в м. Львові, де житлова площа складає 39,20 кв. м.
Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки, дане питання не врегульоване ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 201 1-ХІІ, то відповідно до ст. З ЖК УРСР, військова частина НОМЕР_1 керувалася Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984 року № 470.
Судом не було враховано, що позивачем не було вжито заходів досудового врегулювання спору. Крім того, відповідно до ст. 46 Житлового Кодексу Української PCP від 30.06.1983 року № 5464-Х, ОСОБА_4 не має законних підстав для поновлення у пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які позачергово потребують поліпшення житлових умов, оскільки вона відповідно до витягу з протоколу № 3.09 від 31.03.2009 року включена до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень з 30 березня 2009 року.
Постановоляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував п.5 ст.34 ЖК України, згідно якого потребуючим поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають тривалий час за договором найму(оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності. Оскільки, позивачем не було надано жодних підтверджуючих документів щодо проживання за договором найму(оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності, відсутні підстави вважати позивача, як таку, що потребує поліпшення житлових умов.
Вважає, що у даній справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що спори щодо забезпечення службовим житлом та отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, у зв`язку з проходженням публічної служби є спорами з приводу проходження такої служби, оскільки відповідні гарантії забезпечення службовим житлом поза діяльністю у сфері публічної служби не діють. Вважає, що зазначеного суд першої інстанції не врахував.
Просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності в них житла для постійного проживання в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця проходження військової служби (перелік таких населених пунктів для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управління державної охорони), забезпечуються службовими житловими приміщеннями.
Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МОУ №737 від 30.11.2011 року, військовослужбовці та члени їх сімей, за відсутності в них за місцем проходження служби жилого приміщення, мають право на отримання службових жилих приміщень.
Згідно пункту 2.18 вказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення.
Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.
Відповідно до п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.
Згідно п.5 ст.34 ЖК України потребуючим поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають тривалий час за договором найму(оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 40 Житлового кодексу УРСР, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.
Встановлено, що відповідно до витягу з протоколу № 13 від 07.08.2004 року засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_3 прапорщик ОСОБА_4 складом сім`ї три особи зарахована на квартирний облік з 07.08.2004 року відповідно до наказу МОУ № 20 від 1995 року на підставі п.13 пп.16.
Згідно довідки №1704 від 17.12.2019 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, та витягу з послужного списку ОСОБА_4 , станом на 01.12.2019 року вислуга ОСОБА_4 становить 24 роки 0 місяців 0 днів ( а. с. 70 зв., 76 зв.).
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом від 1 лютого 2018 року № 3, затвердженого 01.02.2018 року головою житлової комісії військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 , позивачку ОСОБА_4 складом сім`ї три особи: вона та доньки ОСОБА_4 , 2001 року народження, та ОСОБА_3 , 2010 року народження, на підставі пункту 15Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року № 470 знято з квартирного обліку у ВЧ НОМЕР_2 .

Згідго витягу про державну реєстрацію прав власності, чоловікові позивачки ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.77).
З 16.09. 2016 року позивачка та її доньки зареєстровані у зазначеній квартирі (а.с.85).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 226 від 14.03.2011 року та довідки, виданої Новокалинівською міською радою Самбірського району Львівської області №1739 від 05.12.2019 року, ОСОБА_4 ,1975 року народження, проживає без реєстрації в квартирі, яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , разом з сім`єю: чоловіком ОСОБА_2 ,1975 року народження та доньками ОСОБА_7 , 2001 року народження та неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , 2010 року народження, діти відвідують навчальні заклади за місцем проживання (а.с.56,57).
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі, районний суд виходив з того, що відповідач - ВЧ НОМЕР_2 порушив порядок зняття позивача з сім`єю, у складі якої є неповнолітня дитина, з квартирного обліку за місцем проходження служби, оскільки така ( ОСОБА_4 ) про день та час засідання житлової комісії з питання зняття її сім`ї з обліку осіб, котрі потребують поліпшення житлових умов, не повідомлялася. У п`ятнадцятиденний термін з дня прийняття відповідачем рішення про зняття сім`ї позивачки з квартирного обліку, таке їй не надсилалося та не вручалося. Житлові умови позивачки та її сім`ї за місцем проходження служби на час зняття з квартирного обліку не покращились, а відтак, потреба у покращенні житлових умов за місцем служби не відпала.
Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не повністю.
Колегія суддів згідна з висновками районного суду в тій частині, що права позивачки бути присутньою за засіданні житлової комісії при розгляді питання про зняття її сім`ї з квартирного обліку були порушені, а також, що підстава перебування її на квартирному обліку за місцем проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 у зв`язку з реєстрацією в м.Львові не відпала, оскільки така не забезпечена житлом у м. Новий Калинів Самбірського району Львівської області, а м.Львів, де вона зареєстрована, не знаходиться в безпосередній близькості до місця проходження військової служби позивачем, що відповідає п.7 постанови Кабінету міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями».
Відповідачем також не надано доказів того, що м. Львів, яке знаходиться на відстані 66 км від дислокації ВЧ НОМЕР_2 , включено до переліку населених пунктів, визначених Міністерством оборони України, що знаходяться в безпосередній близькості до місця проходження служби для військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу ВЧ НОМЕР_2 .
Однак, враховуючи, що оскаржуване позивачкою рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2018 року № 3 в частині зняття ОСОБА_1 та членів її сім`ї доньки ОСОБА_3 , 2010 року народження, доньки ОСОБА_4 , 2001 року народження, з квартирного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у ВЧ НОМЕР_2 , не містить деталізації з яких саме списків осіб, що перебувають на квартирного обліку у ВЧ 3913 така виключена, рішення суду в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 разом із членами сім`ї донькою ОСОБА_3 2010 року народження, донькою ОСОБА_4 , 2001 року народження, в загальному списку військовослужбовців, які перебувають в черзі на поліпшення житлових умов з 07.08.2004 року та поновити у пільговій черзі списку квартирного обліку осіб, які позачергово потребують поліпшення житлових умов зі складом сім`ї трьох осіб з 2010 року, слід змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в наступній редакції : «Поновити ОСОБА_1 разом із членами сім`ї донькою - ОСОБА_3 2010 року народження, донькою ОСОБА_4 , 2001 року народження на квартирному обліку у ВЧ 3913».
В решті рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задоволити частково.
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року змінити.
Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області в наступній редакції :
«Поновити ОСОБА_1 разом із членами сім`ї - донькою ОСОБА_3 2010 року народження, донькою ОСОБА_4 , 2001 року народження на квартирному обліку у ВЧ 3913».
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 06 серпня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н.О.

Цяцяк Р.П.