ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1543/21 Справа № 703/908/21
УХВАЛА

09 серпня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Ротмистрівська ОТГ Смілянського району Черкаської області;

особа, яка подала клопотання особа, яка не приймала участі у розгляді справи, але подала апеляційну скаргу на рішення суду ОСОБА_2

розглянувши у м. Черкаси клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Єнової Лілії Миколаївни про забезпечення позову у цивільній справі № 703/908/21 за позовом ОСОБА_1 до Ротмістрівської ОТГ Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

19.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ротмістрівської ОТГ Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,9582 га, розташовану в межах Ташлицької сільської ради, Смілянського району, Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0518, що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31122962 від 17 грудня 2014 року серія ЕЕО 947773.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого представника адвоката Єнову Л.М. оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Із апеляційною скаргою скаржником та її представником подано клопотання про забезпечення позову, у якому представник ОСОБА_2 - адвокат Єнова Л.М. просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,9582 га, що розташована в межах Ташлицької сільської ради, Смілянського району, Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0518, яка була зареєстрована Ротмістрівською сільською радою, Смілянського району за ОСОБА_1 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2021 року № 703/908/21.

До набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам, у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 1,9582 га, що розташована в межах Ташлицької сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0518.

В обґрунтування доводів клопотання про забезпечення позову скаржник вказує, що предметом спору у даній справі, є визнання права власності на спадкове майно за заповітом за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,9582 га, розташовану в межах Ташлицької сільської ради, Смілянського району, Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0518, що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31122962 від 17 грудня 2014 року, Серія ЕЕО 947773.

Зазначена земельна ділянка була зареєстрована на підставі рішення суду, яке оскаржується ОСОБА_2 , оскільки вона вважає, що суд безпідставно задовольнив вимоги позивача, рішення судом прийнято з порушенням процесуальних норм та з неповним дослідженням всіх обставин справи.

Скаржник вважає, є підстави прийти до висновку, що як тільки позивач ОСОБА_1 дізнається про подання апеляційної скарги, то зрозуміє, що земельна ділянка зможе вибути з її володіння шляхом скасування рішення суду, тому може вчинити дії щодо її відчуження третім особам.

Таким чином, у клопотанні вказується, що у разі застосування заходів забезпечення позову, про яке просить скаржник та її представник, а саме: накладення арешту на вказане майно, та у разі задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду, неможливо буде виконання рішення суду, оскільки є ймовірність, що позивач вчинить дії, що утруднить та зробить неможливим для ОСОБА_2 подальше законне та правомірне оформлення свого спадкового майна на згідно заповіту померлого ОСОБА_3 .

За вказаних обставин ОСОБА_2 та її представник просять задовольнити клопотання про забезпечення позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, витребувані судом із суду першої інстанції, перевіривши обґрунтованість доводів клопотання про забезпечення позову, та вимог скаржника, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Вирішуючи дане клопотання про забезпечення позову, подане скаржником ОСОБА_2 , яка не є стороною у справі, але оскаржує рішення суду, вважаючи , що вказаним рішенням порушуються її законні права та інтереси, апеляційний суд вважає за важливе вказати, що питання про застосування заходів забезпечення позову регламентується Главою 10 Розділу I ЦПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, і забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості потрібні для забезпечення позову.

Згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Із аналізу статей 150- 153 ЦПК України слід дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову це є сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливими вимокання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається із наявних матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ротмістрівської ОТГ Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скаржник ОСОБА_2 , вважаючи, що порушені її права та інтереси, прийнятим судом рішенням, дізнавшись про вказане рішення, подала апеляційну скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2021 року, у справі № 703/908/21, просивши суд поновити строк на оскарження рішення, так як участі у розгляді справи вона не приймала, стороною у спорі не була, як і не була залучена в якості третьої особи.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивача ОСОБА_1 , що предметом спору по даній справі, є визнання права власності на спадкове майно за заповітом за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,9582 га, розташовану в межах Ташлицької сільської ради, Смілянського району, Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0518, що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31122962 від 17 грудня 2014 року, Серія ЕЕО 947773.

Скаржником ОСОБА_2 зазначається у клопотанні про забезпечення позову, що успадкована земельна ділянка, була зареєстрована на підставі оскаржуваного рішення, яке ОСОБА_2 вважає безпідставно прийнятим судом, так як суд першої інстанції ухвалив рішення, на думку скаржника, з порушенням процесуальних норм та з неповним дослідженням всіх обставин справи, що призвело що ухвалення незаконного рішення, вважає скаржник ОСОБА_2 .

Згідно роз`яснення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12. 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Апеляційний суд звертає увагу, що скаржник, як вказувалось вище, не була стороною у справі, тому не є позивачем у даній справі чи третьою особою на стороні позивача із самостійними правами, а характер спірних правовідносин свідчить про наявність спору між сторонами у справі, а саме : позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Ротмістрівською ОТГ Смілянського району Черкаської області щодо спадкування земельної ділянки, з приводу якої скаржник ОСОБА_2 , вважаючи, що її права та інтереси порушено, подала апеляційну скаргу. Разом з тим, з позовними вимогами ОСОБА_2 не зверталась до суду, тому не є позивачем у справі, чи третьою особою, яка має підстави для пред`явлення позову. Отже, у скаржника ОСОБА_2 відсутні правові підстави просити суд про вжиття заходів забезпечення позову, як нею вказується у поданому клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе звернути увагу, що за змістом ст.ст. 149,150 ЦПК України, вжиття заходів забезпечення позову покликане забезпечити ефективний захист прав саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вжиття таких заходів, які просить застосувати скаржник ОСОБА_2 , яка не є позивачем у справі, не може бути обґрунтовано необхідністю захисту прав інших осіб, зокрема, і самого скаржника, яка до суду не зверталася, і вимоги щодо протиправності рішень відповідача нею не заявлені.

В протилежному випадку, забезпечення позову в інтересах скаржника ОСОБА_2 , яка оскаржує саме дії позивача ОСОБА_1 , просить скасувати рішення суду про задоволення позовних вимог, суперечитиме природі заходів забезпечення саме того позову, який подано до суду позивачем.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що скаржник ОСОБА_2 подала безпідставне клопотання, не звернувши уваги на вимоги закону, що саме позивач має право звернутись із заявою про забезпечення позову, або інша сторона із заявою про зустрічне забезпечення позову, але таким правом не наділена особа, яка не приймала участі у розгляді справи, але дізнавшись про порушення своїх прав та інтересів, має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.

Тому доводи скаржника щодо можливого настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вирішення вимог клопотання про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено в майбутньому, на що і посилається скаржник ОСОБА_2 .

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, обставини справи та перевіривши доводи клопотання ОСОБА_2 щодо забезпечення позову, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 та представника ОСОБА_2 адвоката Єнової Л.М. про забезпечення позову у даній справі, з вищевикладених обґрунтувань у постанові апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 365, 368, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Єнової Лілії Миколаївни про забезпечення позову у справі № 703/908/21 за позовом ОСОБА_1 до Ротмістрівської ОТГ Смілянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко