04.08.2021 Єдиний унікальний номер 205/6596/21
Єдиний унікальний номер 205/6596/21
Провадження № 2о/205/165/21
УХВАЛА

4 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпропетровська єврейська релігійна громада про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 3 серпня 2021 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно контрольного журналу матеріали заяви канцелярією суду в провадження судді було передано 4 серпня 2021 року.

Як вбачається з вимог заяви, заявником ставиться питання про встановлення факту національності відносно його батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язання Новокодацького районного у місті Дніпрі відділу державної РАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актових записів про народження та смерть і видати витяги з Державного реєстру актів цивільного стану.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 у поданій ним заяві Дніпропетровську єврейську релігійну громаду визначено як заінтересовану особу, а не як відповідача, а сама заява містить у собі посилання на ст. 315 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, які відносяться до Розділу ІV ЦПК України «Окреме провадження», суддя приходить до висновку, що заявником подано дану заяву в порядку окремого провадження, а не позовного, хоча і саму заяву ОСОБА_1 було визначено як позовну.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту належності до певної національності та внесення змін до актових записів цивільного стану.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно зі ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України № 70/99 від 27 січня 1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

У зв`язку з цим, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 315 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Аналогічні роз`яснення містяться у листі Верховного Суду України від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до яких не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також слід зазначити, що заявником заявлено вимоги про встановлення юридичного факту, що стосується його батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, заявник намагається вирішити питання щодо захисту інтересів іншої особи, яка на час звернення з заявою до суду померла, що не допускається процесуальним законодавством, оскільки в момент смерті особи її цивільна процесуальна дієздатність припиняється.

Крім того, заявником також заявлено вимоги про зобов`язання державного органу вчинити певні дії, які не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи вищевказане, суддя приходить висновку про достатність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з тим, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в окремому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 260, ч. 4 ст. 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпропетровська єврейська релігійна громада про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: