КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 754/15814/18

номер провадження: 22-ц/824/12339/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно - діагностичний центр Деснянського району м. Києва», Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання інформації неправдивою, недостовірною та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом.

Не погодившись з указаною ухвалою суду про відкриття провадження, ОСОБА_1 неодноразово подавались апеляційні скарги, за результатами розгляду яких ухвалами Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, 19 травня 2020 року,14 серпня 2020 року, 01 червня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за його апеляційними скаргами на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження у даній справі (том 1 а.с. 179-180, том 4 а.с.105-106, а.с.194).

Незважаючи на те, що апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, останнім повторно 15.07.2021 року направлено апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, у відкритті апеляційного провадження за якими судом апеляційної інстанції відмовлено.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

За обставин наявності судових рішень суду апеляційної інстанції від 02 жовтня 2019 року, 19 травня 2020 року,14 серпня 2020 року, 01 червня 2020 року про відмову у відкриті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження , суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на вказане судове рішення , направлену ОСОБА_1 15.07.2021 року.

Згідно із частинами 1, 2, пункту 10 частини 3 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (ч. 2 ст.121 ЦПК України).

Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює ОСОБА_1 , що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України наявність судових рішень суду апеляційної інстанції про відмову у відкриті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження, позбавляє останнього на повторне апеляційне оскарження указаної ухвали.

У даному випадку ОСОБА_1 має право на касаційне оскарження ухвал Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, 19 травня 2020 року,14 серпня 2020 року, 01 червня 2020 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює ОСОБА_1 , що 08.02.2020 року набули чинності зміни до ст. 353 ЦПК України, якими пункт 8 ч. 1 указаної статті щодо права на оскарження ухвали про відкриття провадження з підстав порушення правил підсудності виключений.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення ( п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п. 2 ч.1 ст.148 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції попереджає ОСОБА_1 про те, що повторна подача апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадження.

Попередити ОСОБА_1 про те, що повторна подача апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року про відкриття провадженняокремо від рішення суду, може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами з застосуванням процесуального примусу - штрафу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: