Справа № 265/5210/21
Провадження № 2/265/1321/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 серпня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/5210/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, Воєвутко К. В. , звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить кожному по 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . Також позивачам на праві приватної власності належать земельні ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування їх часток житлового будинку (кадастровий № :01:004:0343 та № :01:004:0246). Інша 1/3 частина вказаного житлового будинку належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 . За технічним паспортом на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 від 19 лютого 2019 року вбачається, що дане домоволодіння складається з житлового будинку літ. А-1, нежитлової прибудови літ. А-1-1, сараїв літ. В-1, Д-1, Е-1, З-1, И-1, літньої кухні літ. Б-1, вбиральні літ. Ж-1, огорожі літ. № 1, 2. При цьому до складу 2/3 частин домоволодіння позивачів по АДРЕСА_1 входить частина житлового будинку літ. А-1 (жилі кімнати 1-5, 1-6, 1-7), прибудова веранди літ. а-2-1, ганок а-3, нежитлова прибудова літ. А-1-1 (ванні кімнати 1-2, 1-8, коридор 1-3, туалет 1-11, комора 1-12), прибудова літ. а-7-1, з належними до такої частини господарчими спорудами - огорожа № 1, ворота № 2, 3, хвіртка № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.). Так відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу, виділу об`єкта нерухомого майна від 25 березня 2021 року виділ з домоволодіння по АДРЕСА_1 2/3 частин в натурі є можливим для позивачів. Оскільки співвласники не досягли домовленості щодо умов добровільного порядку поділу належного їм домоволодіння, тому просила суд припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 2/3 частини у домоволодінні по АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі цілу частку 2/3 частини буд. АДРЕСА_1 , що складається з частини жилого будинку літ. А-1 (жилі кімнати 1-5, 1-6, 1-7), прибудови веранди літ. а-2-1, ганку а-3, нежитлової прибудови літ А-1-1 (ванні кімнати 1-2, 1-8, коридор 1-3, туалет 1-11, комора 1-12), прибудови літ. а-7-1, з належними до такої частини господарчими спорудами огорожі № 1, воріт № 2, 3, хвіртки № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.), в окрему цілу частку домоволодіння та визнати за ОСОБА_1 й ОСОБА_2 право приватної власності на виділену як окрему цілу частку вказаного жилого будинку.

Ані позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ані їх представник, адвокат Воєвутко К. В., у судове засідання не з`явились, надавши суду заяву від представника позивача з проханням вирішити спір у відсутність сторони позивачів, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачка, ОСОБА_3 , до суду з невідомих суду причин не з`явилась повторно, будучи належним чином про час та місце розгляду справи повідомленою, не надавши заяв про можливість провести розгляд справи за її відсутності.

Отже, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення за наявними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що відповідно до інформації від 30 липня 2021 року ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» ОСОБА_3 на праві власності належить 1/3 частка буд. АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 6 липня 1983 року, реєстр № 3167.

Також суд встановив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 1988 року, реєстр нотаріусу № 4496, ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3 частка буд. АДРЕСА_1 (житлова площа 55,9 кв. м.), реєстр БТІ № 27064, що підтверджується інформацією від 30 липня 2021 року ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 3 лютого 2021 року.

Крім того на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2020 року № 35994035 вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га по АДРЕСА_1 (кадастровий № :01:004:0343) відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 26 лютого 2020 року.

У свою чергу на підставі договору купівлі-продажу від 22 жовтня 2020 року, реєстр нотаріусу № 3374, вбачається, що ОСОБА_2 набув у приватну власність 1/3 частку буд. АДРЕСА_1 (житлова площа 55,9 кв. м.) та земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 (кадастровий № :01:004:0246), що також підтверджується витягами та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 жовтня 2020 року № 38799000, 38799244 та від 3 лютого 2021 року відповідно.

На підставі висновку від 25 березня 2021 року про технічну можливість поділу, виділу об`єкта нерухомого майна експерта Крапівіної О. О. , як техніка з інвентаризації нерухомого майна, вбачається, що 2/3 частини житлового будинку, що належать позивачам, по АДРЕСА_1 та фактично складаються з частини житлового будинку літ. А-1 (житлові кімнати 1-5, 1-6, 1-7), нежитлової прибудови літ. А-1-1, веранди літ. а-2-1, прибудови літ. а-7-1, ганку а-3, частини огорожі № 1, воріт № 2, 3, хвіртки № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.) за технічними показниками може бути поділено, виділено, що також підтверджується технічним паспортом від 19 лютого 2019 року Маріупольського БТІ та технічним паспортом від 25 березня 2021 року, виготовленим позивачам на 2/3 частки належного їм будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно із положеннями ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, які можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 361 ЦК співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно із ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

На підставі ч. 1, 2 ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Аналізуючи положення ст. 183, 358, 364 ЦК, суд зазначає, що виділ часток (поділ) нерухомого майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності, а також якщо такий виділ (поділ) є технічно можливим.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2020 року по справі №286/3653/18.

При виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2019 року по справі № 344/8200/14-ц.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, виділена нерухомість повинна складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК та п. 10 «Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117, за яким об`єкту нерухомого майна, що утворився в результаті виділу частки з об`єкта нерухомого майна, присвоюється новий реєстраційний номер.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 6 листопада 2019 року по справі № 127/14320/15-ц.

Відповідно до п. 1.2, 2.1, 2.4 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, на підставі перелічених норм права та через відсутність згоди співвласника, ОСОБА_3 , на проведення виділу в натурі з будинку АДРЕСА_1 в поза судовому порядку часток такого будинку позивачів, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом проведення виділу позивачам в натурі 2/3 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 , визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як на окремий об`єкт нерухомого майна, право власності на частину жилого будинку літ. А-1 (жилі кімнати 1-5, 1-6, 1-7), веранду літ. а-2-1, ганок а-3, нежитлову прибудов літ А-1-1, прибудову літ. а-7-1, а також частини огорожі № 1, воріт № 2, 3 та хвіртки № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.).

Суд при цьому врахував, що виділ вказаного нерухомого майна у власність позивачам не суперечить правам та інтересам іншого співвласника зазначеного нерухомого майна, є можливим з технічної точки зору, що підтверджується висновком техніка з інвентаризації нерухомого майна від 25 березня 2021 року, а також відповідає належній співвласникам частці у спільній частковій власності на будинок АДРЕСА_1 .

Таким чином право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як співвласників, на будинок АДРЕСА_1 підлягає припиненню, оскільки позивачі набувають право власності на виділену їм в натурі частку такої нерухомості, як на єдиний об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що у спільній частковій власності, - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі у окремий об`єкт нерухомого майна 2/3 частки належного на праві власності житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , до складу яких входять частина житлового будинку літ. А-1 (житлові кімнати 1-5, 1-6, 1-7), нежитлова прибудова літ. А-1-1, веранда літ. а-2-1, прибудова літ. а-7-1, ганок а-3, частини огорожі № 1, воріт № 2, 3, хвіртки № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.).

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як на окремий об`єкт нерухомого майна право власності на частину житлового будинку літ. А-1 (житлові кімнати 1-5, 1-6, 1-7), нежитлову прибудову літ. А-1-1, веранду літ. а-2-1, прибудову літ. а-7-1, ганок а-3, частини огорожі № 1, воріт № 2, 3, хвіртки № 4 (житлова площа 41,3 кв. м., загальна площа 80,7 кв. м.), що розташований по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 2/3 частини будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 26 серпня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , яка мешкає в АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 .

Суддя