Справа № 365/286/21
Номер провадження: 2/365/260/21
16 серпня 2021 року смт Згурівка Київської області
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Денисенко Н.О.
судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
07 червня 2021 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Крючков С.С. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 24 березня 2017 року із ОСОБА_1 був укладений договір у вигляді Заяви про приєднання № 164275/240317 (далі - Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяви про встановлення кредитної лінії (Кредиту).
Згідно з п. 3.1. Заяви шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4.1 Заяви банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк встановив відповідачу кредит у розмірі 1500,00 грн. Згідно з п. 6.5.1 Заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (п.п. 1.12.1 Договору).
Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, однак останній порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. Отже станом на 3 грудня 2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 3188,99 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 1491,17 грн, по сплаті відсотків - 1084,98 грн, комісії - 9,00 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів - 406,31 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 70,38 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 79,23 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та понесені судові витрати.
В судове засідання учасники справи повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, своїх заперечень та відзиву на позов не подав.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наведені у справі аргументи, повно і всебічно з`ясовані обставини, керуючись засадами верховенства права, суд дійшов висновку.
Судом встановлено, що 24 березня 2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до ДКБО № 164275/240317 та як складової цієї заяви - заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит).
Пунктом 3.1 Заяви визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб.
За умовами п.п. 3.4.1 Заяви банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку, та надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом.
Сторони погодили строк дії кредиту, зокрема на відповідний період дії платіжної картки, процентну ставку за кредитом у розмірі 30% річних за користування кредитними коштами та 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (п.п. 6.5.1, 6.5.2 Заяви) (а.с.5-8, 9, 10, 11, 12 - копії Договору, Заяви, інформації про сукупну вартість кредиту та умови кредитування).
Позивач виконав свої зобов?язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 3 грудня 2020 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором становить в загальному розмірі 3188,99 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 1491,17 грн, по сплаті відсотків - 1084,98 грн, комісії - 9,00 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів - 406,31 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 70,38 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 79,23 грн (а.с.13-14 - розрахунок).
Цей розрахунок заборгованості відповідач не заперечив та у встановленому законом порядку не спростував.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16 від 19.10.2016 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором.
Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи.
Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 24 березня 2017 року, враховуючи, що фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тому до стягнення із відповідача підлягає заборгованість в загальному розмірі 3179,99 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 1491,17 грн, по сплаті відсотків - 1084,98 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів - 406,31 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 47,92 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 70,38 грн, витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 79,23 грн.
У задоволенні інших позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, зокрема щодо стягнення із відповідача комісії, оскільки відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, то особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».
За змістом статей12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
За умовами частини п`ятої ст. 11, ч.ч.1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.
Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16.
З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем)за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як підчас укладення, так і виконання такого договору.
Споживач є вразливою стороною договірних відносин, тому законодавець визначився з посиленим захистом споживачів, що відображено в Законі України «Про захист прав споживачів».
За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071 цс16.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії в розмірі 9,00 грн є необґрунтованими.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с.4 - платіжне доручення). Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то понесені позивачем судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2263,59 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 551, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 19, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 281, 282 ЦПК України,-
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 24 березня 2017 року у розмірі 3179 (три тисячі сто сімдесят дев`ять) грн 99 коп., яка складається із загальної суми основної заборгованості - 1491 (одна тисяча чотириста дев`яносто одна) грн 17 коп., по сплаті відсотків - 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн 98 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів - 406 (чотириста шість) грн 31 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту - 47 (сорок сім) грн 92 коп., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 70 (сімдесят) грн 38 коп., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 79 (сімдесят дев`ять) грн 23 коп., та сплачений судовий збір у розмірі 2263 (дві тисячі двісті шістдесят три) грн 59 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою ОСОБА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», вулиця Володимирська, буд. 27 місто Київ, 01001, ідентифікаційний код в .

Філія Головне управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», вулиця Володимирська, буд. 27 місто Київ, 01001, ідентифікаційний код в .

Відповідач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 16 серпня 2021 року.

Головуючий суддя Н.О. Денисенко