Справа № 161/2672/21 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/987/21 Категорія: 56 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Данилюк В. А., Киці С. І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів житлової субсидії, за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що на підставі заяви та поданих документів ОСОБА_1 користувався субсидією для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2018 року по квітень 2020 року.

Позивач також зазначав, що при вибірковій перевірці справ отримувачів житлових субсидій державним соціальним інспектором департаменту було виявлено, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_1 не задекларував набуття ним на праві власності нерухомого майна, вартість якого перевищує 50000 грн, в саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (договір про поділ нерухомого майна від 18 квітня 2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу, складає 500 000 грн). За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення державних соціальних допомог, 15 липня 2020 року державним соціальним інспектором складено відповідний акт № 400.

Позивач вважає, що внаслідок подання ОСОБА_1 недостовірної інформації в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, йому було надмірно виплачені кошти на житлову субсидію у розмірі 8165,25 грн, у зв`язку з чим просив суд стягнути з відповідача в користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 8165,25 грн надмірно виплачених коштів та 2270,00 грн сплаченого судового збору.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року у задоволенні позовних вимог Департаменту соціальної політики Луцької міської ради відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог департаменту.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

За матеріалами справи судом встановлено, що на підставі заяви відповідача ОСОБА_1 та поданих документів останньому була призначена житлова субсидія для відшкодування витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2018 року по липень 2020 року (а.с.7-8).

За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником при призначенні державних соціальних допомог відділом державних інспекторів Департаменту соціальної політики Луцької міської ради 15 липня 2020 був складений акт № 400 про те, що в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, ОСОБА_1 не задекларував набуття ним права власності на майно, вартість якого перевищує 50 000 грн, в саме квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 (договір про поділ нерухомого майна від 18 квітня 2018 року, загальна вартість майна, яке підлягає поділу, 500 000 грн) (а.с.9-12).

У своїй позовній заяві Департамент соціальної політики просив суд стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти на житлову субсидію у розмірі 18992,34 грн, оскільки вважає, що відповідач не задекларував набуття ним на праві власності нерухомого майна, вартість якого перевищує 50000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції враховано, що при укладенні договору про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю всіх співвласників, не відбулося придбання ОСОБА_1 нового об`єкта нерухомого майна, а відбувся виділ в натурі для кожного із співвласників його частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а тому відповідач ОСОБА_1 не позбавлений права на отримання адресної субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

За положеннями підпункту 4 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, житлова субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства або члени сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12-ти місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою життя (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50000 грн.

При цьому судом встановлено, що співвласнику домоволодіння ОСОБА_1 належало 49/100 частин у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 190-1 від 26 липня 2012 року (а.с.10).

Натомість 28 квітня 2018 року між співвласниками зазначеного домоволодіння ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ) був укладений договір про поділ нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за умовами якого сторони договору домовилися про поділ у натурі належного їм на праві спільної часткової власності домоволодіння (а.с.10-11).

Таким чином, за умовами укладеного договору сторони поділили між собою у натурі належне їм на праві спільної часткової власності домоволодіння по АДРЕСА_1 і при цьому частка ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на нерухоме майно не змінилася, а за цим договором у приватну власність ОСОБА_1 перейшли конкретні приміщення (нумерація приміщень з технічного паспорта на квартиру № 2 ) загальною площею 72,5 кв м і саме на оплату житлово-комунальних послуг на це жиле приміщення останній отримав житлову субсидію.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації ( стаття 364 ЦК України).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 не здійснив купівлю нерухомого майна, а тому він не може бути позбавлений права на отримання адресної субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм надана належна оцінка.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Датою прийняття постанови у цій справі є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2021 року цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді