Справа № 523/5853/21
Провадження №2/523/3343/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання - Сирф Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору лізингу та визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить: 1) визнати дійсним договір купівлі-продажу вантажного автомобіля у лізинг, укладений 17.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо передачі йому належного їм на праві сумісної власності подружжя, вантажного сідлового тягача - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане МРЕВ-2 ДАІ ГУМВС України в Одеській області від 21.07.2005 року; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на вантажний сідловий тягач - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане МРЕВ-2 ДАІ ГУМВС України в Одеській області від 21.07.2005 року.

Обґрунтовано позовні вимоги тим, що 17.01.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу вантажного автомобіля у лізинг, у платне користування з послідуючою передачею права власності на автомобіль. Строк дії договору - 5 років, з 17.01.2015 року по 17.01.2020 року. За користування автомобілем протягом всього строку його дії, позивачем було сплачено 49 000 гривень, що еквівалентно 3 000 доларів США. 25.12.2019 року позивачем було проведено повний розрахунок вартості переданого йому автомобіля у розмірі 51 200 гривень, що еквівалентно 3 200 дол. США. Таким чином, позивач стверджує що виконав усі умови договору лізингу, однак у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , позивач не має можливість захистити своє право власності на транспортний засіб, інакше як у судовому порядку.

Ухвалою суду від 30.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засідання по справі.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити у повному обсязі у підготовчому засіданні. Просив суд прийняти до уваги, що автомобіль КАМАЗ НОМЕР_1 знаходиться у його безпосередньому користуванні.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась. Заявою від 08.05.2021 року, одержаною судом 04.06.2021 року, зазначила про визнання позовних вимог, просила позов задовольнити, справу розглянути у її відсутність, за участі її представника - ОСОБА_4 .

Представник відповідача - адвокат Стецюк С.Б. до судового засідання не з`явився, подав заяву через канцелярію суду, в якій зазначив про визнання позовних вимог, просив їх задовольнити у підготовчому судовому засіданні, здійснити розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що ОСОБА_2 являється єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 . Також зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі.

Фіксування судового засідання не здійснювалось технічним записом, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 цього кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про можливість ухвалення рішення на стадії підготовчого провадження, прийнявши визнання позову відповідачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_4 , оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, дії представника не суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що 17.01.2015 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (Лізингодавці) та ОСОБА_1 (Лізингоодержувач) підписано договір купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг). Договір оформлений в простій письмовій формі.

Наведений договір купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року містить наступні умови:

-П.1.1 Лізингодавці передають належний їм на праві спільної сумісної власності подружжя вантажний сідловий тягач - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у платне користування Лізингоодержувачу з послідуючою передачею йому права власності на зазначений автомобіль;

-П. 2.2. По закінченню проведення розрахунків між Лізингоодержувачем та Лізингодавцями за зазначеним договором щодо сплати вартості, переданого Лізингоодержувачу у лізинг автомобіля, Лізингодавця передають автомобіль у власність Лізингоодержувача шляхом нотаріального оформлення права власності на зазначений автомобіль.

-П. 3.1 Після закінчення строку дії цього договору автомобіль переходить у власність Лізингоодержувача.

-П.3.3. Право користування автомобілем належить Лізингоодержувачу тільки на умовах, зазначених в цьому договорі.

-П. 4.1. Загальна вартість Договору лізингу становить, згідно домовленості Сторін, 51 200 гривень, еквівалент 3.200 доларів США.

-П. 6.2 Договір укладається між Лізингодавцями та Лізингоодержувачем строком на 5 років, починаючи з 17.01.2015 року та припиняє свою дію 17.01.2020 року.

-П. 7.1 Сторони досягли домовленості, що у разі ухилення Лізингодавців від укладання нотаріального договору щодо передачі права власності на зазначений автомобіль за Лізингоодержувачем, останній має право звернутися до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до Лізингодавців про визнання права власності на зазначений автомобіль.

ОСОБА_1 за період з 17.01.2015 року по 25.01.2019 року передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 51 200 гривень, що еквівалентно 3 200 доларів США. Зазначене підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 25.12.2019 року. Також розписка містить посилання на те, що ОСОБА_2 претензій до ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року не має, розрахунок проведений у повному обсязі.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 року Серія НОМЕР_3 .

Згідно заповіту від 11.04.2008 року, ОСОБА_3 заповідав все належне йому майно ОСОБА_2 .

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 55955309, Приморською державною нотаріальною конторою 23.04.2019 року було заведено спадкову справу № 64099017, спадкодавець ОСОБА_3 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно постанови Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ворсуляк А.М. від 30.05.2019 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб - КАМАЗ, реєстраційний № НОМЕР_1 , після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина відмови - ОСОБА_2 не надала до нотаріальної контори достатніх документів, що підтверджують право власності на вищезазначений транспортний засіб.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу -вантажний сідловий тягач - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно звіту № 170815 про оцінку автомобіля, станом на 15.08.2017 року, ринкова вартість автомобіля складає 49 224, 00 гривень.

Станом на момент розгляду справи судом, транспортний засіб - вантажний сідловий тягач - Е марки, КАМАЗ модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований за померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23.06.2003 року, ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 . Це підтверджується листом Територіального сервісного центру № 5142 Регіонального сервісного центру в Одеській області від 21.06.2021 року № 31/15-5142-421, листом Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 17.07.2019 року № 31/15-212аз.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 2 ст. 806 ЦК України визначено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Нормами ст.ст. 203, 627 ЦК України, передбачено, що правочин є чинним, якщо його зміст не суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, волевиявлення учасників є вільним і відповідає їхній волі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно з ч. 1 ч. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства, суд зазначає, що за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України, а тому до договорів лізингу, що укладені з фізичними особами застосовуються також вимоги ст. 799 ЦК України щодо нотаріальної форми такого правочину.

Відповідно до ч. 1ч. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За викладених обставин, враховуючи те, що договір купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг від 17.01.2015 року укладений в простій письмовій формі, нотаріально не посвідчений, суд прийшов до висновків про нікчемність даного договору.

Такі висновки суду відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 16.12.2015 року № 6-2766цс15, від 18.01.2017 року № 363/3673/14-ц, N 6-2766цс15 від 16 грудня 2015 року, N 6-1551цс16 від 19 жовтня 2016 року, від 13.06.2018 року № 305/43/16-ц, від 31.10.2018 року № 757/17094/16-ц, від 05.03.2018 року № 731/45/16-ц, від 29.07.2019 року № 547/1220/16-ц, які враховуються судом відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У даному випадку, судом встановлено, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року, відбулось повне виконання договору. Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 повністю виконав взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг), зокрема ним сплачено грошові кошти у розмірі 51 200 гривень, що підтверджується розпискою відповідача ОСОБА_2 від 25.12.2019 року. Більш того, транспортний засіб з моменту підписання договору купівлі-продажу (лізингу) - з 17.01.2015 року і по теперішній час перебуває у користуванні позивача ОСОБА_1 .

В свою чергу, сторона Лізингодавців ухилилась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року, що підтверджується визнанням відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог. Також не посвідчення нотаріально договору обумовлено смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 однієї із сторін договору - ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, керуючись ч.2 ст. 220 ЦК України, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача ОСОБА_1 в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року, а саме вантажного сідлового тягача - Е марки, КАМАЗ модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 391 цього Кодексу.

У частині 2 статті 8 Закону України «Про фінансовий лізинг» зазначено, що якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача, в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачено інше.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року містить усі істотні умови договору купівлі-продажу.

П.1.1, п. 2.2, п.3.1 договору купівлі-продажу (вантажного автомобіля в лізинг) від 17.01.2015 року встановлено умови переходу права власності на вантажний сідловий тягач - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від Лізингодавців до Лізингоодержувача, зокрема це: проведення ОСОБА_1 повного розрахунку - сплата 51 200 гривень, закінчення строку дії договору.

Матеріалами справи підтверджується як проведення ОСОБА_1 повного розрахунку за договором - сплата 51 200 гривень, так і закінчення строку дії договору - 17.01.2020 року, тобто судом встановлено повне виконання умов договору купівлі-продажу транспортного засобу - вантажного сідлового тягача - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сторонами, що свідчить про перехід права власності на наведений транспортний засіб до ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи підтверджується, що неможливість реєстрації ОСОБА_1 свого права власності на транспортний засіб, обумовлена ухиленням Лізингодавців від нотаріального оформлення договору та права власності на наведений транспортний засіб за ним, всупереч п.2.2. договору, смертю ОСОБА_3 , за яким до теперішнього часу зареєстровано право власності на автомобіль, відмовою нотаріуса ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, внаслідок не подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для судового захисту порушених майнових прав позивача шляхом визнання за ним права власності на предмет лізингу - вантажний сідловий тягач - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 76-82, 200, 206, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору лізингу та визнання права власності на автомобіль.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу (вантажного автомобіля у лізинг) від 17.01.2015 року між ОСОБА_1 (Лізингоодержувач) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Лізингодавці) про передачу вантажного сідлового тягача - Е марки Камаз, модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17.02.1015р., зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на автомобіль - вантажний сідловий тягач - Е марки, Камаз модель 54112, 1981 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане МРЕВ-2 ДАІ ГУМВС України в Одеській області від 21.07.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 26.07.2021 року.

Суддя: К.О. Далеко