ПОСТАНОВА

Іменем України

07 липня 2021 року м. Кропивницький

справа № 404/244/20

провадження № 22-ц/4809/441/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Юрах Віталій Михайлович;

відповідач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Репело Олександр Вікторович.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2020 року, у складі головуючого судді Варакіної Н.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення їх сплати,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення їх сплати.

В обґрунтування позову зазначила, що згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.1999 з відповідача на її користь було стягнуто на утримання сина аліменти та видано виконавчий лист.

Рішенням Кіровського райсуду м. Кіровограда від 30.10.2002 відповідач позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина.

Аліменти на утримання сина не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 184889,73 грн. та пеня в розмірі 76 964,48 грн.

Просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 184889,73 грн. та неустойки за прострочення сплати аліментів (пені) в сумі 77972,21 грн., в подальшому подала заяву про збільшення позовних вимог, а саме стягнення заборгованості по аліментах в сумі 184889,73 грн. та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (пені) в сумі 76 964,48 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на те, що заборгованість по сплаті аліментів не підтверджена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваго той факт, що державним виконавцем Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому здійснено службову недбалість, а саме, було втрачено матеріали виконавчого провадження. Вказує, що в результаті вказаних дій є неможливим отримати розрахунок державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів. Вважає, що вона залишена без єдиної юридичної підстави стягнути заборгованість по аліментам.

Зазначила, що вона надала до суду всі можливі докази наявності заборгованості по невиплаті аліментів, які не були враховані судом.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.11.2020 відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону з таких підстав.

Встановлено, що у сторін в період шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між сторонами розірвано -13.08.1997, про що видано свідоцтво серія НОМЕР_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.1999 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сината на підставі якого видано виконавчий лист.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 досяг повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В матеріалах справи містяться довідки, що позивач не отримувала аліменти на утримання сина від відповідача (а.с. 47,50,54,63,71).

З повідомлення Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому № 47766 від 07.10.2019 вбачається, що позивач зверталася до відділу ДВС із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам та їй було повідомлено, що на виконанні у відділі виконавчий лист не перебуває, тому здійснити перерахунок заборгованості неможливо (а.с. 13).

Також встановлено, що позивач перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної у м. Кіровограді ради та була призначена тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с. 51,64,68).

Звернувшись із даним позовом про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення їх сплати позивач провела самостійно розрахунок заборгованості за аліментами за період з 24.09.1999 по 01.03.2003 та отримала - 184 889,73 грн. та самостійно провела розрахунок пені за період з 24.09.1999 по 01.03.2003, що становить 76964,48 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позовних вимог та на відсутність довідки відділу ДВС про наявну заборгованість по аліментах.

Згідно статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, не знаходить підстав для скасування рішення суду, і вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що заборгованість по сплаті аліментів не підтверджена належними та допустимими доказами, а розрахунок пені, проведений позивачем не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

23.07.2021 складено постанову.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний