Справа № 953/4164/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

присяжних - Топчанюк О.А., Травкіної В.І.

при секретарі Мордухович К.Г.,

представника заявника адвоката Горшкової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє від себе та в інтересах ОСОБА_2 , про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі члени родини зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що наразі за вказаною адресою вона проживає з молодшим сином ОСОБА_2 . Зазначила, що 08.08.2014 року ОСОБА_3 був викрадений невідомими особами, у зв`язку з чим СУ ГУ МВС України в Харківській області було порушено кримінальне провадження №0003979 від 08.08.2014 року за ч.3 ст. 146 КК України. До теперішнього часу слідчі дії по вказаному кримінальному провадженні тривають, місцезнаходження її чоловіка невідоме. Вказала, що 02.06.2016 року Київським районним судом м.Харкова за її заявою винесено рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісти відсутнім з 08.08.2014 року. Оголошення померлим її чоловіка необхідно у зв`язку з необхідністю оформлення спадщини на майно, яке є власністю ОСОБА_3 , в тому числі в інтересах їх сина, оформлення пенсії внаслідок втрати годувальника та у зв`язку з матеріальними ускладненнями з оплатою комунальних послуг.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Горшкова Г.І. у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

05 травня 2021 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.06.2021 року закрито підготовче провадження по справі, направлено запити щодо зясування місцезнаходження ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 19 серпня 1994 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно серії НОМЕР_1 від 17.04.2015 року, актовий запис №1107 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.10.2020 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження виданого повторно серії НОМЕР_3 від 17.08.2016 року ).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 21.04.2019 року та інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади від 01.07.2021 року №12-0.

Згідно відповіді №8906/119-60/2021 від 26.07.2021 року начальника СВ ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області Заворіна А. вбачається, що в провадженні перебуває кримінальне провадження №0003979 від 08.08.2014 року за ч.3 ст. 146 КК України та за п.3 ч.2 ст. 115 КК України з фабулою: «Невідомі особи, 08.08.2014 року приблизно о 09 год.7 хв., біля буд. АДРЕСА_2 із застосуванням насильства до ОСОБА_3 (президента і голови спостережної ради ПАТ «Банк Золоті Ворота») посадили його до автомобіля «Mazda6», після чого перевезли у невстановлене місце. З дня викрадення до теперішнього часу відсутня будь яка інформація про місце перебування ОСОБА_3 . Зазначені вище обставини вказують на можливість того, що ОСОБА_3 умисно вбито». Даних про місцезнаходження ОСОБА_3 суду не надано. На теперішній час проводиться повне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, про що надано витяг є Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02.06.2016 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 визнано безвісти відсутнім з 08.08.2014 року. Рішення набрало законної сили. Згідно даного рішення вбачається, що були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснювали, що ОСОБА_3 та його родину вони знають на протязі тривалого часу, разом працювали. 08.08.2014 року їм подзвонила дружина ОСОБА_7 та сказала, що ОСОБА_8 викрали. Стало відомо, що ОСОБА_8 вийшов з під`їзду дому, не встиг дійти до своєї машини, група людей в масках на двох автомобілях захопили ОСОБА_8 та уїхали. ОСОБА_8 на той час працював президентом Банком «Золоті Ворота». Місцезнаходження ОСОБА_8 їм не відомо. Також згідно змісту даного рішення суду вбачалось, відповідно до Листа АТ «Банк Золоті Ворота» від 16.05.2016 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" з 20.05.2009 року (наказ від 20.05.2009р. № 48о/с) на посаді Президента банку. З 08.08.2014р. ОСОБА_3 був відсутній на роботі з нез`ясованих причин. 15.08.2014р. банком отримано лист № 60/3979 від слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області лейтенанта міліції Сагайдак М.І. про відкриття кримінального провадження за фактом викрадення невстановленими особами ОСОБА_3 . Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.12.2014р. № 142 розпочата процедура ліквідації АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА". Під час ліквідації звільненню підлягають всі працівники, тому 04.11.2015р. на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом було відправлено повідомлення про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією банку. 27.11.2015р. до банку повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого видно, що лист отримала мати ОСОБА_3 . Наказом банку від 15.01.2016 р. № 1о/с ОСОБА_3 було звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з повною ліквідацією банку. На цей час АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" не отримував від ОСОБА_3 ніяких повідомлень про причини своєї відсутності та будь-якої іншої інформації.

Відповідно до інформації з офіційного сайту, АТ «Банк Золоті Ворота» (м.Київ, вул. Січових Стрільців 17) перебуває у стані ліквідації з 05.12.2014 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують відповідні обставини, суд вирішує вказану справу, виходячи з норм матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню у виниклих правовідносинах.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від нещасного випадку.

Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти , у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи .

Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків.

Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, якою вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права розпоряджатися квартирою, яка є власністю її чоловіка.

Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації заявником прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, якої вона просить оголосити померлою.

Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом роз`яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, дослідивши всі надані докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що є всі підстави для оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим, оскільки заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В п. 13Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно зі ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Суд вважає за необхідне визначити дату оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померлим саме від дня набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 39, 46, 60-63 ЦК України, ст.ст. 4,5,13,141,258,263,265,315-318 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє від себе та в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя

Присяжні -