П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Київ

справа № 752/8716/19

провадження № 22-ц/824/7905/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року у складі судді Колдіної О.О., повний текст складений 29.03.2021 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи - Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Докуніна І.Г., в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати за нею право власності на 3/4 квартири АДРЕСА_1 , а також зняти арешт з 3/4 спірної квартири, що накладений на підставі ухвал Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/3269/15-ц від 23 березня 2015 року і від 27 квітня 2015 року (номер запису про арешт: 10388388 від 13 липня 2015 р.), та постановою № 50172977 від 01 квітня 2016 року (номер запису про арешт 14385204 від 29 квітня 2016 року) Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_4 за заповітом, посвідченим 08 квітня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В. До складу спадкового майна входить 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

16 січня 2012 року приватним нотаріусом КМНО Івановою О.П. було посвідчено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 належні йому 3/4 частини спірної квартири. Проте, наміру дарувати чи будь-яким іншим чином відчужувати частину вказаної квартири він не мав, договір дарування він не відписував.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2015 року визнано недійсним з моменту укладення зазначений договір дарування та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою цього ж суду від 24 лютого 2015 року.

19 лютого 2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Докуніної І.Г. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у такій видачі було відмовлено в зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про обтяження, а саме арешту майна, що накладені на підставі ухвал Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/2264/15-к від 12 лютого 2015 року (номер запису про арешт 8878275 від 26 лютого 2015 року), ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/3269/15-ц від 23 березня 2015 року та від 27 квітня 2015 року (номер запису про арешт: 10388388 від 13 липня 2015 р.), постанови № 50172977 від 01 квітня 2016 року Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві (номер запису про арешт 14385204 від 29 квітня 2016 року).

В подальшому позивачу стало відомо, що зазначені обтяження були накладені в ході розгляду цивільної справи, де відповідачем виступав її син - ОСОБА_2 та у кримінальному провадженні відносно нього.

Позивач вважає, що оскільки вона не відповідає за зобов`язаннями свого сина, однак наявність обтяжень на майно порушує її право, тому просила позов задовольнити.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги скаржник посилається на те, що її право на спадкове майно підлягає судовому захисту, оскільки право власності померлого ОСОБА_4 на 3/4 спірної квартири не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а накладені ухвалами суду арешти, перешкоджають здійснити нотаріальні дії щодо оформлення спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги та просить її задовольнити.

Інші учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В суд апеляційної інстанції учасники справи, належним чином повідомлені про час розгляду справи, не з`явилися, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_4 за заповітом від 08.04.2008 р., який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коросташ О.В., відповідно до якого ОСОБА_5 заповідав позивачу 3/4 частини спірної квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Докуніної І.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 19.02.2019 р. нотаріусом винесене постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні три записи про арешт на об`єкт спадкового майна, а саме накладений на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва у справі № 752/2264/15-к від 12.02.2015 р. (номер запису про арешт 8878275 від 26.02.2015 р.), ухвалами Голосіївського районного суду м.Києва у справі № 752/3269/15-ц від 23.03.2015 р. та від 27.04.2015 р. ( номер запису про арешт: 10388388 від 13 липня 2015 р.), Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві на поставі постанови № 50172977 від01.04.2016 р. (номер запису про арешт 14385204 від 29.04.2016 р.).

Також судом встановлено, що 1/4 зазначеної спірної квартири, відповідно до Інформаційної довідки, виданої КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 25.01.2019 р. за № 1762, належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Київською державною нотаріальною конторою № 12 від 08.10.2003 р. та ОСОБА_2 в розмірі ѕ частини квартири на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.Л. 16.02.2011 р. за № 51.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 23.03.2015 р. в іншій справі 752/3269-15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, було накладено арешт на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , як на майно, яке належало ОСОБА_2 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.Л. 16.02.2011 р. за № 51.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27.04.2015 р. в ухвалі суду від 23.03.2015 р. виправлена описка у прізвищі відповідача.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 15.09.2015 року, яке набрало законної сили, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 13577, 45 доларів США та 3654 грн. судового збору.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ у виконавчому провадженні № 50172977 від 01.04.2016 р. накладено арешт на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , як на майно, яке належало ОСОБА_2 за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.Л. 16.02.2011 р. за № 51.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2015 року, яке набрало законної сили, в справі № 752/2390/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова О.П., ОСОБА_3 від 25.05.2015 р. договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.Л. 16.02.2011 р. за № 51, був визнаний недійсним з моменту укладання та скасовані заходи забезпечення позову, що застосовані судом на підставі ухвали від 24.02.2015 р., а саме скасовано арешт 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування арешту з майна, суд першої інстанції виходив з того, що до участі у справі не залучений ОСОБА_6 , на користь якого з ОСОБА_2 стягнуто кошти.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (пункт 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Суд першої інстанції встановив, що позивач звернулася з позовом до відповідачів, вважаючи порушеним накладеним арештом на 3/4 частини квартири, її право власності на спадкове майно.

Відповідачем у даному спорі визначений ОСОБА_2 , якому спірна частина квартири, на яку накладено арешт у іншій справі де ОСОБА_2 є боржником, більше йому не належить, тому притягнення до участі у даній справі ОСОБА_6 , на користь якого з ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти, не може бути підставою відмови в позовних вимогах ОСОБА_1 .

За таких обставин, оскільки позивач довела факт існування її порушених прав на спірне майно, які підлягають захисту, надала докази існування перешкод для оформлення нею прав власності на спадкове майно, так як арешт накладений на це майно, не належить ОСОБА_2 , тому виходячи із системного аналізу нормативно-правових актів у сфері виконання судових рішень та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження підлягають скасуванню та виключенню із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивач не позбавлена в порядку, встановленому законом оформити свої спадкові права у нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити частково.

Скасувати арешт 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 , що накладений згідно:

ухвали Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/2264/15-к від 12 лютого 2015 року, номер запису про арешт: 8878275 від 26 лютого 2015 року;

ухвали Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/3269/15-ц від 23 березня 2015 року і ухвали Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/3269/15-ц від 27 квітня 2015 року, номер запису про арешт: 10388388 від 13 липня 2015 р.;

постанови № 50172977 від 01 квітня 2016 року Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, номер запису про арешт 14385204 від 29 квітня 2016 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: