"16" серпня 2021 р. Справа № 363/1759/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б, секретаря Ланської І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації та державного акту на право власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2019 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.02.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

02 квітня 2021 року від представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Брагіної Н.О. надійшло клопотання про закриття провадження у вищевказаній цивільній справі № 363/1759/19 у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Подане клопотання обґрунтоване тим, що підставою для звернення до суду з позовною заявою на думку прокуратури було існування накладення земельних ділянок з кадастровими номерами :24:003:0307, :24:003:0014 на земельну ділянку лісового фонду з кадастровим номером :24:016:6001 та незаконного відведення земель лісового фонду в приватну власність. Станом на 26.03.2021 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області підтверджений факт відсутності перетинів зовнішніх меж земель ДП «Вищедубечанське лісове господарство» із земельними ділянками з кадастровими номерами :24:003:0307, :24:003:0014. Також підтверджено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :24:003:0307, :24:003:0014 перебувають у власності громадян членів СТ «Вишневий» та відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельних ділянок для колективного садівництва. Таким чином, державою підтверджено факт, що земельні ділянки з кадастровими номерами :24:003:0307, :24:003:0014 не відносяться до земель лісового фонду та не перетинаються із землями ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Брагіної Н.О., вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Брагіна Н.О. в судовому засіданні подане 02.04.2021 року клопотання про закриття провадження у вищевказаній цивільній справі № 363/1759/19 у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, повінстю підтримала та просила його задовольни з підстав викладених у ньому.

Представник Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Вишгородської районної державної адміністрації у в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши думку прокурора та представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Брагіної Н.О., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18.

Виходячи з викладеного, слід зазначити, що позивач звернувся до суду із позовом до Вишгородської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації № 766 від 15.10.2008 року в частині передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнання недійсними державні акти на право власності: серії ЯЖ № 692965 виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :24:003:0307; серії ЯЖ № 692966 виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0, 1199 га з кадастровим номером :24:003:0014 для ведення садівництва, які розташовані в садовому товаристві «Вишневий» на території Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області; витребувати на користь держави в собі Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» з незаконного володіння: ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1199 га з кадастровим номером :24:003:0307 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 1199 га з кадастровим номером :24:003:0014 для ведення садівництва, загальною вартістю 5 470, 72 грн., які розташовані в садовому товаристві «Вишневий» на території Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області, посилаючись на те, що між сторонами існує спір стосовно даного питання. На даний час дане питання між сторонами не вирішене.

Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що підстав для закриття провадження у справі немає, а тому у задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Брагіної Н.О.повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 259, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.08.2021 року.

Головуючий М.Б. Баличева