Справа № 212/7503/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: Козлова Ю.В.,
за участі секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Криворізький міський центр соціальної служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті Кривому Розі ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має малолітню дитину: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні якого є одинокою матір`ю.
З 26.11.2019 по 17.12.2019 малолітнього ОСОБА_1 за направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради було тимчасово влаштовано до КЗ « Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей №1» Криворізької міської ради, у зв`язку з тим, що дитина опинилась у складних життєвих обставинах.
Службою у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради з ОСОБА_2 неодноразово були проведені профілактично-роз`яснювальні бесіди, в ході яких вона попереджена про відповідальність за ухилення від виховання сина.
Позивач наполягає на позбавленні батьківських прав відповідача та стягненні аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів заробітку.
Представник позивача Мосолова І.В. до суду не прибула, звернулась з клопотанням про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Представник третьої особи Криворізький міський центр соціальної служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся з клопотання про розгляд справи без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, під розписку, на день розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею ст.150 Сімейного Кодексу України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання і розвитку дитини.
Згідно ст.164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Такими обставинами є факти, якщо батьки: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6)засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).
Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.
Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 2,3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. дитини,
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Відповідно до ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 51 Конституції України передбачено право дітей на матеріальне утримання з боку батьків та право на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Згідно з ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №348.
Запис про батька вчинено на підставі ст.135 СК України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження.
Згідно акту про обстеження умов проживання від 26 серпня 2020 року, проведений службою у справах дітей за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі умови для проживання дітей задовільні, помешкання потребує прибирання та провітрювання, в наявності водо-, газо- та електропостачання. В спальні присутнє ліжко, шафа для речей, в якому знаходиться особисті речі та одяг, відповідно віку.
Характеристикою, наданою комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №238 комбінованого типу» Криворізької міської ради підтверджено, що сім`я малолітнього ОСОБА_1 неповна, з ознаками ускладненої соціалізації, які виражаються в наступному: мати , ОСОБА_2 ,періодично уникає спілкування з вихователем, не надає інформацію про причини відсутності дитини, надана інформація, переважно, ж неправдивою, плутаною. Викликає занепокоєння стан дитини під час харчування. Хлопчик боїться їжі, не наважується їсти самостійно, плаче і відмовляється від справ.
За висновками команди психолого-педагогічного супроводу ОСОБА_1 має ознаки дитини з особливими освітніми проблемами. Дитина була зареєстрована на консультацію в «Криворізький інклюзивно-ресурсний центр №1» Криворізької міської ради на 01.07.2020, проте на визначений час для обстеження мати ОСОБА_1 не привела. Обстеження дитини не було проведено.
Відповідно до інформації наданої Криворізьким міським центром для сімьїх, дітей та молоді, ОСОБА_2 є отримувачем соціальних послуг в КМЦСССДМ, як сім`я, яка перебуває у складних життєвих обставинах з 12.11.2019 і по теперішній час.
З 26.11.2019 по 17.12.2019 малолітнього ОСОБА_1 за направленням служби у справах дітей виконкому Криворізької міської ради було тимчасово влаштовано до КЗ « Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей №1» Криворізької міської ради, у зв`язку з тим, що дитина опинилась у складних життєвих обставинах.
ОСОБА_2 не працевлаштована, на обліку в Криворізькому міськрайонному центрі зайнятості не перебуває. Згідно повідомлення Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за місцем мешкання характеризується негативно, контактує з підозрілими особами, вживає наркотичні та алкогольні речовини, з сусідами систематично виникають конфлікти.
Виконкомом Покровської районної у місті Кривому Розі було надано висновок за 7/01-29/3167 від 17.09.2019р. про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не піклується про його фізичний і духовних розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не піклується про сина в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Суд також вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
У відповідності до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові або іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органові опіки та піклування.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що особи, які б виявили бажання виховувати дитину, відсутні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає передачі для подальшого влаштування Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної у місті ради.
Відповідно до ч. 2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно до положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь майбутнього опікуна дитини або дитячого закладу, де буде перебувати дитина.
Питання по судових витратах вирішити, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1816 гривен.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.164, 166, 167, 171, 180-182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-26, 280 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа Криворізький міський центр соціальної служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні її малолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь майбутнього опікуна дитини або дитячого закладу де буде перебувати дитина, аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 жовтня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради для подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1816 гривень.

Рішення суду направити до Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) для внесення відомостей про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до актового запису малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №348 від 12.04.2016р.)

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

позивач: Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради, ЄДРПОУ - 04052531, юридична адреса: 50014, м.Кривий Ріг, вул.Шурупова, буд.2;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, не працює, РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Криворізький міський центр соціальної служб для сім`ї, дітей та молоді, ЄДРПОУ невідомий? юридична адреса: 50076, м.Кривий Ріг, вул. П.Глазового, 4а.

Суддя: Ю. В. Козлов