ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 305/1725/19
провадження № 2/753/5017/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

представника відповідача Мирошніченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк (далі-АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.09.2014 ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а також можливість банку в односторонньому порядку змінювати розмір встановленого кредитного ліміту. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 15.07.2019, має заборгованість в сумі 37 628,25 грн., з яких: 0,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 517,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 32355,40 грн., пеня за прострочення зобов`язання, 2487,15 гривні пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1768,01 грн. штраф (процентна складова).

На підставі наведеного, представник позивача просив стягнути з відповідача в користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2014 в сумі 37628,25 грн. і та судові витрати в сумі 1921 грн., що були понесені банком на оплату судового збору при подачі даної позовної заяви до суду.

Відповідно до листа Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» №Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018, що був надісланий на адресу суду 20.07.2018, з 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»" (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Заочним Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області 10.12.2019 позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , в користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.09.2014 в сумі 37 628,25 грн. 25 коп. з яких: 0,00 гривень заборгованість по тілу кредиту, 517,69 гривні заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 32 355,40 грн. пеня за прострочення зобов`язання, 2487,15 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1768, 01 грн. штраф (процентна складова) та судовий збір в сумі 1921 грн.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2020 року заочне рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2019 року у цивільній справі №305/1725/19 (провадження №2/305/678/19) за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасовано.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2021 цивільну справу №305/1725/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано на розгляд Дарницькому районному суду міста Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.02.2021 прийнято до розгляду вказану цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказав на те, що відповідач ніколи не підписувала заяву б/н від 16.09.2014, не отримував кредитні кошти від позивача, заява б/н від 16.09.2014 підписана іншою особою, містить паспортні дані іншої особи, позивачем надано до суду паспорт іншої особи ніж відповідач.

Суд, заслухавши представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З`ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст.ст. 10-13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

14 червня 2018 року у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства змінено назву позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Судом встановлено, що 16.09.2014 ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) підтвердила свою згоду на те, шляхом підписання заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до укладеного договору б/н від 16.09.2014 ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом.

Анкетні дані позичальника ОСОБА_1 у анкеті-заяві б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, зазначено: паспорт НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у порушення умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.07.2019, має заборгованість в сумі 37628,25 грн., з яких: 0,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 517,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 32355,40 грн. пеня за прострочення зобов`язання, 2487,15 гривні пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. штраф (фіксована частина), 1768,01 грн. штраф (процентна складова).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мирошніченко І.В. у судовому засіданні заперечуючи проти позовних вимог пояснила, що ОСОБА_1 ніколи кредитних договорів з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не укладала, ніколи не була зареєстрованою і не проживала у АДРЕСА_1 , надавши суду ксерокопію свого паспорта та картку платника податків фізичної особи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та документів доданих до неї, позивач звертається до відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Закарпатській області, смт. Ясіня, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 р., адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Вказані анкетні дані відповідача містяться як у позовній заяві та копії її паспорту, доданого до позову (а.с. 2, 25, 26 зворот) і саме з цієї фізичної особи позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором.

Представником відповідача надано суду копію паспорта громадянина України, з якої судом встановлено, анкетні дані особи ОСОБА_1 , а саме: паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 11 лютого 1998 року, з якого вбачається дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації - АДРЕСА_2 (адреса реєстрації відповідача станом на 16.09.2014 - АДРЕСА_3 ) та картку платника податків відповідача, виданою ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві 13.01.2016 р., у якій зазначено дату народження відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 зверталась до Національного банку України зі скаргою стосовно проблемної ситуації, яка склалась у її відносинах з АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Разом з тим, представником надано копію листа Національного банку України за вих. № 14-0004/36674 від 23.07.2020, у якому зазначено, що позивачем на підставі запиту Національного банку було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що у базі даних позивача заведено два клієнта під іменем ОСОБА_1 та присвоєно один унікальний код ідентифікації у системі позивача, зокрема:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та як було встановлено пізніше, РНОКПП НОМЕР_4 .

З цього ж листа також вбачається, що на підставі висновку службової перевірки, позивачем роз`єднано карткові рахунки між відповідачем та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також зазначено про відсутність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будь-якої заборгованості перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахунках та відсутні обмеження в обслуговуванні.

Банк підтвердив, що дійсно, на підставі заочного рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2019 по справі №305/1725/19 було накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході виконавчого провадження.

Після проведеного службового розслідування, Банк направив лист до органу ДВС щодо закриття виконавчого провадження. Як зазначає банк, після закриття виконавчого провадження ДВС, арешт з рахунків буде знято.

Зокрема, з приводу списання коштів з рахунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході виконавчого провадження, які відкриті у банку, банк повідомив, що було лише одне автоматичне списання з рахунку, який фактично належить клієнту банку. З приводу списання коштів з рахунків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відкриті в інших банківських установах, банк зазначив, що кошти в рахунок погашення кредиторської заборгованості не надходили.

Крім того, у відповіді на відзив представник не заперечував той факт, що позичальником за кредитним договором є саме, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Закарпатській області, смт. Ясіня, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 року, адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 , та саме вона отримувала кошти, користуючись якими їй було добре відомі і зрозумілі умови договору.

Вказавши поміж іншого, що фото клієнта з кредитною картою співпадає з фото клієнта, що на паспорті доданим до позовної заяви. Підпис позичальника в анкеті-заяві співпадає з підписом у паспорті позичальника, що доданий до позовної заяви.

Разом з тим, наполягав у позові на стягненні заборгованості за кредитним договором, саме з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Закарпатській області, смт. Ясіня, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 року, адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

У відповіді на відзив також позивач заявляв клопотання про залучення до участі у якості відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Закарпатській області, смт. Ясіня, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рахівським РВ ГУДМС України в Закарпатській області 06 грудня 2013 року, адреса реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 .

Ухвалою суду від 10.06.2021, яку занесено до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК»-відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно ч. 2 ст. 50 ЦПК України, участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено. що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`являти позов до належного відповідача.

Таким чином, судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є дві окремі особи з однаковим прізвищем, ім`ям та по-батькові, але різними датами та місцем народження, місцем реєстрації та проживання, ідентифікаційном номером фізичної особи.

Оскільки, у цьому спорі відсутні визначені ч. 2 ст. 50 ЦПК України підстави для процесуальної співучасті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому має місце звернення позивача до неналежного відповідача.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи те, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про відмову у задоволенні такого позову.

Зважаючи на наслідки розгляду справи, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України судовий збір покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: