ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 серпня 2021 року

м. Харків

справа № 642/1069/21

провадження № 22-ц/818/3939/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Кіпоть Ірини Григорівни представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року в складі судді Грінчук О.П.,

у с т а н о в и в :

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01 липня 2015 року відповідно до постанови Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі НКРЕКП України) від 21 травня 2015 року № 1588 здійснює постачання природного газу побутовим споживачам Харківської області. ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання на підставі типового договору, опублікованого ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31 грудня 2015 року. Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. За даними Оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особистий рахунок на ім`я ОСОБА_1 . Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачка сплачує за користування природнім газом не в повному обсязі, внаслідок чого за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2020 року утворилась заборгованість в розмірі 9833,63 грн, пеня 16,52 грн, 3 % річних 437,04 грн та 696, 54 грн інфляційних втрат.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість в зазначеному розмірі в судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що власником або користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 . Розрахунок боргу відкритий на ім`я відповідачки за вказаною адресою, суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки такі дані не є офіційним документом та виконані друкованим способом особою, яка склала вказаний розрахунок заборгованості.

05 травня 2021 року Кіпоть Ірина Григорівна представник ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову якою задовольнити позов.

Апеляційна скарга містить доводи, аналогічні доводам позовної заяви.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаними вимогам не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої НКРЕКП України згідно з постановами № 1588 від 21 травня 2015 року та № 633 від 11 травня 2017 року.

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 як споживача природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є власницею кв. АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15 серпня 2013 року, серія та номер 2120, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В., що підтверджується Державним реєстром речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до розрахунку нарахування та оплати за природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за період 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2020 року з індексом інфляції та 3% річних склала суму в розмірі 10983,73 грн (а. с. 3).

Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 та розміщений на офіційному сайті позивача (https://khgaszbut.104.ua)

Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до пункту 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.

Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу.

За адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 .

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачка нерегулярними сплатами підтвердила факт споживання послуги газопостачання та приєднання до умов типового договору.

Отже, між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та ОСОБА_1 договір на постачання природного газу є таким, що укладений шляхом заявочного приєднання.

Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу.

За розрахунком позивача, внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання виникла заборгованість за період з 01 листопада 2016 року по 31 грудня 2020 року в розмірі 9833,63 грн, який відповідачкою не спростовано.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Абзацом 2 пунктом 22 Розділу III Правил передбачено, що побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтю 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до пункту 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Отже, з відповідачки належить стягнути пеню в розмірі 16,52 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 437,04 грн та індекс інфляції за весь час прострочення який складає суму в розмірі 696, 54 грн, відповідно до розрахунків, наданих ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " (а. с. 3).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 2 4 частина 1 статті 376 ЦПК України).

З урахування викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нової постанови про задоволення позову ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ ".

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Звертаючись з позовом до суду ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " сплатило судовий збір в розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (квитанцією) від 16 лютого 2021 року № 178 (# 21) (а. с. 7).

За подання апеляційної скарги ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " сплатило судовий збір в розмірі 3405,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (квитанцією) від 26 квітня 2021 року № 32 (а. с. 25).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір в розмірі 5675,00 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ ".

Керуючись ст. ст. 141, 367, ч. 1 ст. 369, п. 2 ч.1 ст. 374, п. п. 2 - 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26 березня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість за надані послуги з газопостачання в розмірі 9833, 63 грн (дев`ять тисяч вісімсот тридцять три гривні 63 коп.), пеню в розмірі 16, 52 грн (шістнадцять гривень 52 коп.), 3 % річних в розмірі 437,04 грн (чотириста тридцять сім грн 04 коп.), інфляційні витрати в розмірі 696, 54 грн (шістсот дев`яносто шість грн 54 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» судовий збір в розмірі 5675,00 грн (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять грн 00 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді С.С.Кругова

Н.П.Пилипчук