Номер провадження 2/754/3771/21
Справа №754/4265/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2021 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Микитюк А.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в особі свого представника -Адвоката Толюпи О.О. в березні 2021 року звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2017 року, від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між сторонами не склалось, фактично з травня 2019 року шлюбно -сімейні стосунки з відповідачем припинені, спроби відновити стосунки виявились невдалими. 22.07.2020 по 06.08.2020 позивачка з сином перебували на відпочинку у Єгипті та по поверненню додому відповідач на ґрунті ревнощів влаштував сварку, яка закінчилась завданням позивачу легких тілесних ушкоджень. Таким чином, примирення подружжя є неможливими, шлюб з відповідачем тривалий час носить лише формальний характер, а відтак позивачка змушена звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2021 було відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.05.2021 р. було зупинено провадження у справі до 23.07.2021, подружжю надано строк для примирення протягом двох місяців.

23.07.2021 року строк на який було зупинено провадження у справі та надано подружжю строк для примирення - сплинув.

Ухвалою суду від 23.07.2021 р. було поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивачка та її представник -Адвокат Толюпа О.О. вимоги позовної заяви підтримали, надаючи пояснення посилались на обставини, що викладені в позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач висловлював мінливу позицію щодо заявлених позовних вимог, в кінцевому результаті не заперечував, щодо розірвання шлюбу, при цьому не погодився з обставинами викладеними в позовній заяві, зокрема, поясненням позивачки про завдання тілесних ушкоджень та наданими з приводу даної обставини висновками судово -медичної експертизи, посилаючись на те, що вказані висновки не відповідають дійсності, на даний час відповідач звернувся до Деснянського УП ГУ НП у м. Києві із заявами про вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вказав суду, що дружина вивезла їх спільного сина за кордон і він не має змоги з ним спілкуватись і наразі вживає всіх можливих заходів щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Також зазначав суду про своє бажання визначити місце проживання дитини разом з ним.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки - адвоката Толюти О.О., дослідивши письмові матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено, що між сторонами 25.04.2017 року укладено шлюб, зареєстрований Деснянським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а/з № 630), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб.

Сторони мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/з № 556)

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з вищевказаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 1 СК України, побудова сімейних відносин та збереження шлюбу відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З метою збереження шлюбу, судом було надано подружжю строк на примирення терміном 2 (два) місяці, однак позитивного результату досягнуто не було.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно положень ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, вжиті судом заходи по збереженню шлюбу подружжя позитивного результату не надали, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є порушенням права позивачки на свободу та особисту недоторканість, що призведе до порушення її інтересів, що має істотне значення при вирішенні даної справи судом, а тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

З позовної заяви вбачається, що позивачка просила стягнути з відповідача витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 22.07.2021 року від представника позивачки -Адвоката Толюпи О.О. надійшла заява про уточнення розміру вимог, за змістом яких, на сьогоднішній день розмір витрат на правничу допомогу складає 4 500 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 500 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн. підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.24, 110-112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 13, 137, 141, 263, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.04.2017 року Деснянським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (а/з № 630) між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.08.2021.

Суддя: