Справа № 201/3476/21
Провадження № 2/181/134/21
"30" липня 2021 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області 27 травня 2021 року з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла для розгляду за підсудністю цивільна справа за позовом Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просять стягнути з відповідача на користь позивача 8 287,60 гривень, з яких сума основного боргу за навчання становить 6 390,00 гривень, 0,05% пені за кожен день затримки від основної суми боргу за навчання 1 897,60 гривень; заборгованість за проживання у студентському гуртожитку 3 036,00 гривень та суму судового збору.
В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що 08 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту було укладено Договір № 22/18 про надання освітніх послуг на термін з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача забезпечити навчання останнього за напрямком підготовки «Фізична культура і спорт» денної форми навчання, а відповідач у свою чергу згідно п.4 Договору зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані позивачем освітні послуги в розмірах та у строки, встановлені у Договорі. Відповідно до п.10 Договору вартість річного навчання становить 12 780,00 грн.. Також, згідно п.6 Договору відповідач був зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених статтею 63 Закону України «Про вищу освіту». Про те, наказом № 159 від 16 квітня 2019 року відповідача було відраховано з числа студентів академії за невиконання вимог навчального плану (п.3 ч.1 ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту»).
Також, згідно наказу № 230 від 27 серпня 2018 року відповідача було заселено до студентського гуртожитку ПДАФКіС з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року включно.
Так, станом на 15.09.2020 року заборгованість оплати за навчання складає 8 287,60 грн. з яких: 6 390,00 грн. - сума основного боргу за навчання та 1 897,60 грн. 0,05 % пені за кожен день затримки від основної суми боргу за навчання. Заборгованість за проживання в гуртожитку відповідно до довідки № 67 від 14.09.2020 року становить 3 036,00 грн., які позивач просив стягнути на їх користь з відповідача.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 травня 2021 року вказана справа передана для розгляду судді Літвіновій Л.Ф. (а.с.20).
Ухвалою судді від 28 травня 2021 року прийнято направлену за підсудністю справу до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.21-22).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 07 червня 2021 року через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.25).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 08 серпня 2018 року між ОСОБА_1 та Придніпровською державною академією фізичної культури і спорту був укладений Договір № 22/18 про надання освітніх послуг на термін з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року на підготовку ОСОБА_1 за напрямком підготовки «Фізична культура і спорт» денної форми навчання, а відповідач в свою чергу згідно п. 4 Договору зобов`язався своєчасно вносити плату за надані позивачем освітні послуги в розмірах та у строки встановлені цим договором (а.с.4-6).
Відповідно до п. 10 Договору вартість річного навчання становить 12 780,00 грн.
Згідно п. 6 Договору відповідач був зобов`язаний дотримуватись обов`язків, передбачених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту».
Наказом № 159 від 16 квітня 2019 року відповідача було відраховано з числа студентів академії за невиконання вимог навчального плану (а.с.8).
Пункт 12 Договору від 08 серпня 2018 року передбачає, що замовник вносить плату: за перший семестр навчального року під час вступу (на момент підписання Договору) не пізніше 1 вересня поточного року; за другий семестр навчального року до 01 лютого 2019 року; наступні платежі здійснюються до 01 вересня та до 01 лютого (тобто до початку нового семестру).
Згідно п. 13 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цим договором.
Пункт14 Договору передбачає за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,05% суми заборгованості за кожен день затримки з урахуванням індексу інфляції.
Відповідно до п. 16 Договору у разі дострокового розірвання договору у зв`язку з порушенням замовником договірних зобов`язань або невиконання одержувачем обов`язку визначених ст. 63 Закону України Про вищу освіту та п.п.15.1-15.3 Договору кошти, що були внесені замовником, залишаються у виконавця та використовуються для виконання його статутних завдань.
Згідно наказу № 230 від 27 серпня 2018 року відповідача було заселено до студентського гуртожитку ПДАФКіС з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2019 року включно (а.с.7).
Відповідно до довідки розрахунку про заборгованість станом на 15.09.2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за навчання в розмірі 8 287,60 грн. з яких: 6 390,00 грн. - сума основного боргу за навчання та 1 897,60 грн. - пеня за час затримки від основної суми боргу за навчання (а.с.9).
Згідно довідки № 67 від 14.09.2020 року заборгованість за проживання в гуртожитку становить 3 036,00 грн. (а.с.10).
Станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимоги позивача відсутні.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Приписами ч.1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання, відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» боржнику належить сплатити пеню, розмір якої не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до взятих на себе відповідачем зобов`язань за договором № 22/18 від 08 серпня 2018 року про надання освітніх послуг ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про порушення останнім умов договору, у зв`язку з чим, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості, відтак позов є таким, що підлягає задоволенню повністю.
Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним, щодо сплати судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2021 року.
Суддя: Л. Ф. Літвінова