Справа № 144/519/21
Провадження № 2/144/557/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Довгалюк Л.В.,

секретаря судового засідання - Грушовенко О.В.,

за участю представника позивача - Сілагіна Г.А.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Панченка Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 24.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 24509 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою.

Згідно договору Банк відкрив відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредиту у розмірі 25 000 грн. за умови отримання Клієнтом перерахованої суми шляхом її зарахування на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Станом на день його смерті заборгованість позичальника перед Банком становила 17 572, 77 грн., яку має сплатити спадкоємець відповідно до положень ст. 1282 ЦК України.

13.04.2017 року банк звернувся з заявою (претензією) до Теплицької державної нотаріальної контори, 27.09.2017 року банком отримано витяг із Спадкового реєстру, з якого стало відомо, що заведено спадкову справу № 274/2015.

На виконання ухвали Теплицького районного суду від 26.02.2021 про витребування доказів, Банк отримав копію спадкової справи, з якої дізнався, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка успадкувала майно померлого, в саме: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 24509 від 24.03.2008 року, яка становить на дату смерті ОСОБА_2 - 16 511, 18 грн., що складається із заборгованості за основним боргом та судовий збір.

Ухвалою судді від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27.05.2021 прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, витребувано докази по справі.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав із підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити у межах заявлених позовних вимог. Пояснив, що про смерть ОСОБА_2 банку стало відомо у 2017 році, а про спадкоємця після його смерті позивач дізнався у 2021 році. Представник зазначив, що з 2018 по 2021 рік банк встановлював коло спадкоємців. Про смерть позичальника не було відомо, тому відсотки нараховувалися до 29.04.2014 року.

Відповідач та її представник адвокат Панченко Д.І. у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість позовних вимог та пропуск строку пред`явлення вимоги до спадкоємця.

Відповідач зазначила, що через декілька днів після смерті чоловіка вона надала Банку копію свідоцтва про смерть позичальника та повернула банківську картку. На той час претензій до неї не було. Представник відповідача вказав, що банком не надано доказів на підтвердження зарахування суми кредиту 25 000 грн. та зняття ним коштів із рахунку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що працювала на той час керуючою Теплицьким відділенням Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до 2015 року. ОСОБА_2 знала особисто, як клієнта Банку. Їй відомо, що 24.03.2008 року між останнім та Банком укладено кредитний договір. Претензій у банка до ОСОБА_2 за його життя не було, заборгованості по кредиту він не мав. Про смерть ОСОБА_2 . Банку стало відомо відразу. ОСОБА_1 принесла копію свідоцтва про смерть чоловіка, повернула картку та справу було передано до обласного управління Банку.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши надані суду документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що 24.03.2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 24509 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до якого Банк відкрив відновлювальну кредитну лінію, з лімітом кредиту у розмірі 25 000 грн. за умови отримання Клієнтом перерахованої суми шляхом її зарахування на картковий рахунок (а.с. 6-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.01.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 30).

Станом на день смерті ОСОБА_2 заборгованість перед Банком становила 17 572,77 грн., що складається з заборгованості за основним боргом - 16 722,70 грн., процентами за користування кредитом - 847,59 грн., пені за несвоєчасне погашення основного боргу - 2,46 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 4).

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 28).

Відповідач успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину (а.с. 61, 64).

Як встановлено під час розгляду справи та вбачається з досліджених матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 25 000 гривень. З виписки вбачається, що рух коштів по картковому рахунку не відповідає розміру заборгованості, сума надходжень від Пенсійного фонду України значно перевищує розмір коштів, отриманих позичальником.

Разом з тим, із розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_2 вбачається, що станом 12.11.2014 року останньому видано кредитні кошти у сумі 16 722,72 грн. Проте, цих коштів він не міг отримати, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4). Банківська картка на той час була повернута банку.

Згідно виписки по картковому рахунку, наданої позивачем, за період 03.01.2014 року по 29.04.2014 року, також неможливо встановити, які кошти дійсно були надані ОСОБА_2 , починаючи з дня укладення договору про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Позивачем не надано інформації про рух коштів за даний період, що свідчить про необгрунтованість позовних вимог.

Теплицьким відділенням «Державного ощадного банку України» позивачу надана виписка по картковому рахунку ОСОБА_2 від 22.04.2021 року, з якої вбачається що за останнім рахується борг 15 572,77 грн. Відтак, позивач нараховував ОСОБА_2 відсотки вже після його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), про що свідчить розрахунок заборгованості, зокрема: за період з 27.01.2014 по 30.04.2014 року Банком нараховано 1 311,21 грн.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Встановлено, що про смерть ОСОБА_2 позивачу стало відомо у січні 2014 року. Як пояснила у судовому засіданні відповідач, через декілька днів після смерті ОСОБА_2 з нею зв`язалась завідуюча Теплицьким відділенням «Ощадбанку» ОСОБА_3 та попросила принести копію свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_2 , що вона і зробила. При цьому ОСОБА_3 відповідачу повідомила, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 ніяких претензій Банк до неї не має.

Таким чином, відповідач виконала свій обов`язок та повідомила вчасно Банк про смерть чоловіка ОСОБА_2 , що відповідає вимогам ч. 1 ст. 1281 ЦК України - спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

У частині другій визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред?явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

У третій частині даної статті якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Частина четверта ст. 1281 ЦК України визначає, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15.

17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 522/407/15-ц дійшла висновку про те, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц роз`яснено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Крім того, слід зазначити, що у позовній заяві вказано, що 13.04.2017 року Банк звернувся до Теплицької нотаріальної контори з заявою № 101.20-11/252, в якій просив прийняти їх заяву як кредитора з вимогою до спадкоємців ОСОБА_2 . 27.09.2017 року отримано витяг із спадкового реєстру, з якого стало відомо, що 02.10.2015 року спадкоємцю видано свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 2.1. глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим у МЮ України того ж дня за № 282/20595, визначено, що претензія кредитора передбачена як одна з підстав заведення спадкової справи нотаріусом. Однак, цим правом позивач також не скористався.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 509/3589/16-ц, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення боргу кредитором спадкодавця, тому позов не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні вимог позивача відмовлено, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218-1220, 1231, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сила після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 71, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено та підписано 11.08.2021.

Суддя Л.В. Довгалюк