20 серпня 2021 року м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 110). Представник Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" Гребенюк О.С., який діє відповідно до довіреності № 3084-К-Н-О від 11 серпня 2020 року (а.с. 6), в позовній заяві просить провести розгляд справи у відсутності представника (а.с. 2-5).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася повторно, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки про виклик у суд на 20 серпня 2021 року (а.с. 119), не повідомила суд про причини неявки, тому, з урахуванням вимог, передбачених ч. 3 ст. 131 ЦПК України, не з`явилася в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
За таких підстав відповідач ОСОБА_1 вважається належно повідомленою про дату, час і місце судового засідання.
Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України" вказав, що згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За таких підстав розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 2, ст. 121 ЦПК України.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання.
Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до копій Статуту Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (а.с. 8-9) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 12) Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є юридичною особою.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії.
05 жовтня 2011 року ПАТ КБ "ПриватБанк" видано банківську ліцензію № 22, зареєстрована Національним Банком України 19 березня 1992 року за номером 92 на право здійснення банківських операцій, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (а.с. 10).
Встановлено, що між АТ КБ "ПриватБанк", на підставі особистої заяви відповідача ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н від 14 жовтня 2008 року, згідно якого остання отримала кредит (а.с. 13).
23 жовтня 2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості № б/н, за умовами якої відповідач отримав від позивача терміновий кредит у розмірі 6326 грн 84 коп. на термін 24 місяці, з 23 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року (а.с. 17).
Згідно з випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 здійснювалися операції по картковому рахунку (а.с. 19-20).
Позивачем АТ КБ "ПриватБанк" змінено відповідачу ОСОБА_1 суму кредитного ліміту: 23 жовтня 2014 року - 6326 грн 84 коп., 06 квітня 2020 року - 0 грн, 07 квітня 2020 року - 0 грн. Це підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 16).
Відповідно до довідки АТ КБ "ПриватБанк" між позивачем АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , відкрито 23 жовтня 2014 року, термін дії - червень 2018 року (а.с. 15).
23 жовтня 2014 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості про приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 14).
Відповідно до п.п. 1.1.2 Генеральної угоди заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 7126 грн 84 коп.
Згідно з п.п. 1.1.3 Генеральної угоди дата остаточного погашення заборгованості за Договором 1 31 жовтня 2016 року.
Відповідно до п. 1.2 Генеральної угоди з метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором, позичальник зобов`язується в день підписання Генеральної угоди мати залишок на будь якому відкритому в Банку рахунку в розмірі 800 грн.
Згідно з п. 1.3 Генеральної угоди згідно статей 212, 651 ЦК України в випадку порушення позичальником будь якого із зобов`язання, передбачених Договорами і Розділом 1 "Реструктуризація заборгованості" Генеральної угоди більше ніж на 1 день:
Відповідно до п.п. 1.3.1 Генеральної угоди терміном повернення кредиту, який вказано в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, є 2 день з моменту такого порушення.
Згідно з п.п. 1.3.2 Генеральної угоди вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2 день), вважається простроченою.
Відповідно до п.п. 1.3.3 Генеральної угоди в день наступний за днем повернення кредиту (2 день) позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 542 грн 17 коп. по Договору 1.
Згідно з п. 1.5 Генеральної угоди підписання даної Генеральної угоди не є рішенням Банку про анулювання заборгованості позичальника.
Відповідно до п. 1.8 Генеральної угоди при укладенні Генеральної угоди Банк використовує факсимільне відтворення підпису Голови Правління Банку, а також відтворення відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями.
Згідно з п. 2.1 Генеральної угоди Банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 6326 грн 84 коп. на термін 24 місяці з 23 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 6326 грн 84 коп. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5 відсотків в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в вказаній в Заяві, Умовах і правилах терміни. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку:починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 316 грн 60 коп. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31 жовтня 2016 року.
Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди, згідно статей 212, 611, 651 ЦК України, при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, термін яких не наступив, Сторони погодили, що терміном повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 542 грн 17 коп.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частин 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року викладено правову позицію, де зазначено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
З письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с. 17-18), вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла пеня в розмірі 1518 грн 42 коп. Крім того, за вказане порушення, до ОСОБА_1 застосовано також штраф. З урахуванням зазначеного вище, стягнення з ОСОБА_1 пені та штрафу одночасно буде свідчити про притягнення відповідача до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що прямо суперечить ст. 61 Конституції України.
Щодо вимоги про стягнення на користь АТ КБ "ПриватБанк" з ОСОБА_1 пені у розмірі 1518 (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) грн 42 коп., то суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи .
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Документально підтверджені судові витрати позивача становлять 2102 грн, однак, у зв`язку із задоволенням позову частково, розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню на користь позивача з відповідача, становить 1624 грн 41 коп. (2270 х 71,56 : 100).
На підставі частин 1, 2 ст. 207, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 549, частин 1, 2 ст. 551, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, частин 1, 2 ст. 638, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, частин 1, 2 ст. 1054, частин 1, 2 ст. 1055, п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 10 ч. 3 ст. 2, статями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ст. 121, п. 1 ч. 8 ст. 128, ч. 3 ст. 131, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1-3 ст. 259, статями 263-265, частинами 3-5, 7, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Щодо вимоги про стягнення на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" з ОСОБА_1 пені у розмірі 1518 (одна тисяча п`ятсот вісімнадцять) грн 42 коп. відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" 1624 (одна тисяча шістсот двадцять чотири) грн 41 коп. витрат на сплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 ).
Повне судове рішення складено 20 серпня 2021 року.
Суддя В. В. Єрмічова