Справа № 308/3901/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Лецак Н.В., позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Мокрянин М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права на завершення процедури приватизації, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів.

31 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача виконавчий комітет Ужгородської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права на завершення процедури приватизації.

Позов обґрунтувала тим, що вона є спадкоємцем своєї бабусі ОСОБА_3 , яка за життя вчинила усі дії, які мала вчинити відповідно до вимог чинного законодавства України, з метою безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Циганівці Ужгородського району Закарпатської області, загальною площею 0,25 га, однак з незалежних від її волі причин та в силу недобросовісної поведінки посадових осіб органу місцевого самоврядування відповідача Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області не змогла закінчити процедуру приватизації земельної ділянки та зареєструвати право власності на зазначену земельну ділянку. Позивачка ОСОБА_1 вважає, що набула від спадкодавця ОСОБА_3 право на завершення розпочатої ОСОБА_3 процедури приватизації земельної ділянки 0,25 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Циганівці Ужгородського району Закарпатської області.

Разом з тим, незважаючи на те, що ОСОБА_3 за життя розпочала процедуру приватизації, однак не завершила її у зв`язку зі смертю, спірна земельна ділянка була надана органом місцевого самоврядування в порядку безкоштовної приватизації з порушенням процедури, передбаченої ч.6 ст.118 ЗК України, відповідачу ОСОБА_2 .

Виходячи з викладеного позивачка просила:

- визнати незаконним та скасувати пункт 1.1 рішення IV сесії VII - скликання (п`яте пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 07 липня 2020 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок» про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Циганівці;

- визнати незаконним та скасувати пункт 1.19 рішення IV сесії VII - скликання (шосте пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 04 вересня 2020 року «Про затвердження проектів землеустрою та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надання їх у власність» про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер: :12:010:0070) гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в селі Циганівці.

- визнати незаконним та скасувати запис про право власності/довірчої власності № 38215933, дата, час державної реєстрації 15.09.2020 14:35:36 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної форми власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :12:010:0070, площею 0,232 га цільове призначення: для особистого селянського господарства.

- визнати право позивача ОСОБА_1 на завершення розпочатої ОСОБА_3 процедури приватизації земельної ділянки кадастровий номер: :12:010:0070, площею 0,232 га для ведення особистого селянського господарства на її ім`я за адресою: с. Циганівці, Ужгородського району. Закарпатської області.

05.05.2021 року засобом поштового зв`язку відповідачами Баранинською сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та ОСОБА_2 подано ідентичні відзиви на позовну заяву /а.с.115-137/. Просять суд в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Ужгородської міської ради, пояснень щодо позову не надав.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові.

Пояснили, що спадкодавець ОСОБА_3 , отримавши дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність до органу місцевого самоврядування не зверталася з підстав відсутності в проекті землеустрою викопіювання земельної ділянки згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій». Неодноразові усні вимоги спадкодавця щодо надання їй органом місцевого самоврядування викопіювання земельної ділянки, залишені без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 пояснила, що до органу місцевого самоврядування після смерті ОСОБА_3 з заявою про завершення процедури приватизації спірної земельної ділянки не зверталася, як із не зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо цієї ділянки. Спірна земельна ділянка вільна від забудови.

Відповідачі Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явилися. 07.06.2021 відповідач Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області подала заяву про розгляд справи у відсутності органу місцевого самоврядування.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.04.2021 року позовну заяву залишено без руху /а.с.96-97/. 05.04.2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мокрянин М. подано заяву на виконання ухвали суду від 01.04.2021 року /а.с.99-100/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.04.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено розглядати в порядку загального позовного провадження /а.с.102-103/.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с.155-156/.

Судом повернуто без розгляду відзив Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , так як всупереч вимогам ч.4,5 ст.178 ЦПК України до відзиву не додані докази направлення відзиву іншим учасникам.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Позивачка ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище ОСОБА_1 , зміна прізвища у зв`язку з укладанням шлюбу, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 27.01.2021 а.с.12/ являється онукою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 /копія свідоцтва серії НОМЕР_2 від 11.06.2019 року /а.с.17/.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкоємець ІІ черги ОСОБА_1 на підставі заповіту /а.с.18-19/ успадкувала та зареєструвала за собою право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_3 на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2012 року /справа №712/16948/2012, зареєстрованого в Ужгородському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 06.12.2012, номер запису 127 в книзі 1 /свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.01.2020 року, номер спадкової справи 266/2019, витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №59121559 від 23.01.2020, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 197791187 від 27.01.2020/.

Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3

ОСОБА_1 також являється власником земельної ділянки з кадастровим номер :12:010:0032 площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою АДРЕСА_1 /витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №198489040 від 31.01.2020 року, витяг з рішення Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ХІІІ серії VІІ скликання від 26.07.2017 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) /а.с.21/.

Спірною земельною ділянкою являється земельна ділянка з кадастровим номером :12:010:0070, площею 0,232.

Позивачкою ставиться питання визнання за нею права на завершення розпочатої спадкоємцем ОСОБА_3 процедури приватизації земельної ділянки кадастровий номер: :12:010:0070, площею 0,232 га для ведення особистого селянського господарства на її ім`я за адресою: с. Циганівці, Ужгородського району Закарпатської області.

На підтвердження того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації спірної земельної ділянки, подано наступні докази.

Так, відповідно до довідки Великолазівською сільської ради Ужгородського району №536 від 15.07.2011 року /а.с.23/, виданої ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 , згідно господарської книги №2 (за 1996, 1997, 1998, 1999, 2000) запис №538/129 за дворогосподарством гр. ОСОБА_3 рахувалася в користуванні земельна ділянка 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_3 сплачувала податок за земельну ділянку у 2005 та 2007 роках /квитанція серії ЕС № 423660 від 29.08.2005, квитанція серії НА №025163 від 13.09.2007/.

Відповідно до відповіді на запит №137 від 18.01.2021 року виданого Баранинською сільською радою /а.с.29/, згідно по господарської книги №2 (1996-2000 рр.) за домогосподарством в с. Циганівці, запис №538/129, станом на 2000 рік за гр. ОСОБА_3 рахувалися земельні ділянки загальною площею 0,5 га, в тому числі: 0,5 під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 0,25 під ріллею; 0,20 під багаторічними насадженнями.

Відповідно до відповіді на запит №172 від 27.01.2021 року виданого Баранинською сільською радою /а.с.30/, останній запис в по господарській книзі, внесений згідно Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та місцевих радах був внесе нив в книгу №3 (2011-2016 рр.) у 2013 році, згідно запису №0543/1 за домогосподарством в АДРЕСА_1 , станом на 2013 рік за гр. ОСОБА_3 рахувалися земельні ділянки загальною площею 0,5 га, в тому числі: 0,5 під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 0,45 для ведення особистого селянського господарства; 0,25 під ріллею; 0,20 під багаторічними насадженнями.

Відповідно до довідки №373 виданої 27.04.2017 року Великолазівською сільською радою гр. ОСОБА_5 про те, що вулиця Польова, яка розташована в с. Циганівці раніше мала назву вулиця Травнева /а.с.24/.

10.06.2014 року ОСОБА_3 звернулась із двома заявами до сільського голови Великолазівської сільської ради /а.с.25-26/, в яких просила 1) надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства 0,25 га; 2) надати дозвіл на виготовлення документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,25 га.

Будь - які додатки, в тому числі графічні матеріали, до вказаних заяв не додані.

Рішенням 25 сесії 5 скликання другого засідання від 12.07.2014 року № 467 Великолазівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області надала дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель запасу за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення ОСГ /а.с.42/.

24.03.2017 між спадкодавцем ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робот з геодезії, типографії, картографії та землеустрою за №24/03-01/2017. Відповідно до додатку 2 до вказаного договору сторони обумовили строки виконання робіт, а саме: підготовчі роботи проводяться в строки з 24.03.2017 по 26.06.2017, складання проекту з 26.06.2017 по 07.07.2017, розгляд та затвердження проекту 07.07.2017 /а.с.68-73/.

В матеріалах справи наявний виготовлений ФОП ОСОБА_6 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в АДРЕСА_8 /а.с.37-40/. До проекту землеустрою додані

1)затверджені ОСОБА_3 завдання на розроблення проекту землеустрою від 24.03.2017;

2)пояснювальна записка;

3)довідка державної статичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями про стан угідь земельно/ ділянки, яка знаходиться в межах населеного пункту Великолазівської сільської ради від 28.02.2017;

4)викопіювання з кадастрової карти;

5)матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування, план відведення земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, план меж земельної ділянки; каталог координаті кутів зовнішніх меж землекористувачів;

6)акт б/н та дати погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами;

7)акт б/н та дати приймання передачі межових знаків на зберігання, абрис земельної ділянки; список межових знаків переданих на зберігання з додатками;

8)схема прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості;

9)відомість вирахування площ угідь в розрізі власників (землекористувачів)

10)акт - приймання здачі виконаних робіт /без дати,номеру, підпису виконавця/.

Доказів, що спадкодавець ОСОБА_3 після 1)отримання в 2014 році дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, 2)укладання в 2017 році договору на виконання проектно-вишукувальних робот з геодезії, типографії, картографії та землеустрою, вчиняла будь - які юридичні дії щодо завершення процедури приватизації, позивачем не надано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла до завершення процедури приватизації земельної ділянки /свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 /а.с.27/, правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку не отримала.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець ОСОБА_3 після смерті останньої до органу місцевого самоврядування з вимогою про завершення процедури приватизації, розпочатої спадкодавцем, не зверталася, так само як не зверталася і до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на відповідну земельну ділянку, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не отримувала.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 25.06.2020 /а.с.80/, адресована голові Баранинської сільської ради, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в с.Великі Лази або с.Циганівці. Графічні матеріали до заяви не додані.

Також наявна заява ОСОБА_2 від 21.07.2020, адресована ФОП ОСОБА_7 , про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великолазівської сільської ради в с.Циганівці Ужгородського району Закарпатської області.

В подальшому відповідно до витягу з рішення №2 IV - сесії VII / п`яте пленарне засідання/ від 07.07.2020 року Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області /пункт 1.1./ вирішила надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для ведення селянського господарства в с. Циганівці /а.с.79-а/.

ФОП ОСОБА_7 на підставі заяви ОСОБА_2 виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Циганівці Великолазівськоїї сільської ради Ужгородського району Закарпатської області /кадастровий номер :12:010.

Відповідно до витягу з рішенням №15 IV - сесії VII / шосте пленарне засідання/ від 04.09.2020 року Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області /п.1.19/ вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :12:0100070) гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в с. Циганівці; передати безоплатно у власність земельну ділянку ОСОБА_2 загальною площею 0,2320 га для ведення особистого сільського господарства с.Циганівці /а.с.35/.

Оцінка Суду

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1296 Цивільного кодексу України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).. На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На підставі викладеного вбачається, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства України. Тому якщо громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію (передання у приватну власність, відведення), до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати такої приватизації. Оскільки право власності в особи спадкодавця ще не виникло, вищезазначене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя розпочала процедуру приватизації земельної ділянки, а саме: в 2014 році отримала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в 2017 році уклала договір на виконання проектно-вишукувальних робот з геодезії, типографії, картографії та землеустрою.

Разом з тим суд враховує умову щодо виконання спадкодавцем за життя активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв`язку зі смертю.

Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачав реалізацію таких послідовних етапів /на час виникнення спірних правовідносин/:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , отримавши в 2014 році дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з заявою про погодження, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність до органу місцевого самоврядування не зверталася, а тому наявні ознаки зволікання спадкодавця щодо подання на затвердження проекту землеустрою.

Договір про виконання проектно-вишукувальних робот з геодезії, типографії, картографії та землеустрою за №24/03-01/2017, укладений 24.03.2017 року між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_6 /додаток 2/ передбачав календарний план виконання робіт, відповідно до якого граничним періодом складання проекту визначено 07.07.2017, розгляд та затвердження проекту заплановано на 07.07.2021.

Проте і після невиконання виконавцем ОСОБА_6 умов договору в граничний строк ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 не вчиняла жодних дій для реалізації свого права на безкоштовну приватизацію, будь якого іншого договору з іншою особою про виконання проектно-вишукувальних робот з геодезії, типографії, картографії та землеустрою, нею укладено не було.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що в матеріалах проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 були відсутні копії заяви (клопотання) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з доданими до нього графічними матеріалами, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, в тому числі викопіювання із затвердженого генерального плану населеного пункту або детального плану території, які надаються відповідною місцевою радою на запит заінтересованих осіб, що призвело до неможливості складання проекту відведення земельної ділянки та до порушення прав ОСОБА_3 на безоплатне отримання земельної ділянки у власність, так як доказів звернення спадкодавця ОСОБА_3 до відповідної місцевої ради з заявою про надання відповідних документів суду не надано; протиправні дії органу місцевого самоврядування спадкодавцем не оскаржувалися.

Згідно із висновками, викладеними у пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) від 29 вересня 2020 року та у Постанові Верховного Суду від 27.10.2020 року у справі No686/24410/17 якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 в періоді з 12.07.2014 року і по 11.06.2019 року, тобто до моменту смерті, не вживала активних дій та не виконала вимоги законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а спадкоємець ОСОБА_1 не зверталася до органу місцевого самоврядування з заявою про завершення процедури приватизації, суд приходить до висновку, що дії Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області щодо надання іншій особі дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :12:0100070), є законними.

Окрім того, у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

За таких обставин, суд не вбачає ознак надання необґрунтованої переваги у відведенні земельної ділянки ОСОБА_2 , так як померла ОСОБА_3 не вживала активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки протягом тривалого часу, що свідчить про її незацікавленість в отриманні вказаної земельної ділянки у власність; спадкоємець ОСОБА_1 в періоді з 11.06.2019 року по 25.06.2020 не заявила про своє право на завершення процедури приватизації земельної ділянки.

Щодо доводів позивача про порушення ОСОБА_2 процедури приватизації, а саме: ОСОБА_2 до заяви, адресованої органу місцевого самоврядування, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порушення ч.6 ст. 118 ЗК України не надано графічних матеріалів, суд зазначає наступне.

Так, судом вже було констатовано вище, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 25.06.2020, адресована голові Баранинської сільської ради, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в с.Великі Лази або с.Циганівці. Графічні матеріали до заяви не додані. Також наявна заява ОСОБА_2 від 21.07.2020, адресована ФОП ОСОБА_7 , про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Великолазівської сільської ради в с.Циганівці Ужгородського району Закарпатської області.

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 Земельного Кодексу України / в ред. станом на 25.06.2020/ громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Стаття 118 ЗК України не містить будь-яких особливих вимог до графічних матеріалів, крім зазначення бажаного місця розташування земельної ділянки.

Отже, суд констатує наявність порушення ст.118 Земельного Кодексу України в частині недодання ОСОБА_2 графічних матеріалів до заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття рішення органом місцевого самоврядування, суд керується співвідношенням двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Отже, суд повинен встановити, чи вплинуло порушення процедури подання заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на кінцевий результат, а саме: надання чи ненадання органом місцевого самоврядування дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розроблення такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність. У разі протиправної бездіяльності відповідного органу у вигляді ненадання дозволу у належній формі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений строк, відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 420/5288/18.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).

Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на його землі аби мати змогу в подальшому точно визначити земельну ділянку, яку заінтересована особа має намір набути у власність. Такий дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати у власність у майбутньому.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) зазначено, що у дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись). Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 Закону України «Про землеустрій»). Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.

Земельна ділянку, яку заінтересована особа ОСОБА_2 мала намір набути у власність, конкретизована у проекті землеустрою.

З огляду на це, позивачем не було доведено, а судом не встановлено саме тих процедурних порушень, які могли б вплинути на кінцевий результат отримання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність.

Також суд звертає увагу на те, що до заяви ОСОБА_9 від 10.06.2014, адресованої голові Баранинської сільської ради, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, місцерозташування земельної ділянки та графічні матеріали земельної ділянки до заяви аналогічно не додані.

Визнання незаконним та скасування пункту 1.1 рішення IV сесії VII - скликання (п`яте пленарне засідання) Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 07 липня 2020 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок» про надання дозволу гр. ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га. для ведення особистого селянського господарства в с. Циганівці» з підстав порушення процедури, а саме: ненадання ОСОБА_2 до заяви графічних матеріалів, призведе до виникнення нового судового спору за ініціативою ОСОБА_2 до спадкоємців ОСОБА_3 .

За встановлених судом обставин у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, виконавчий комітет Ужгородської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права на завершення процедури приватизації - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Мокрянин Микола Миколайович, адреса для листування: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Кошицька, 35/8.

Відповідач: Баранинська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, юридична адреса: 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Центральна, 42, .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: виконавчий комітет Ужгородської міської ради, юридична адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, .

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2021 року.

Суддя Голяна О.В.