Провадження № 2/522/7772/21
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши заяву Управління обласної ради з майнових відносин про забезпечення позову у справі за позовом Управління обласної ради з майнових відносин до ОСОБА_1 , третя особа Комунальна установа «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності на нежитловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа Комунальна установа «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності та визнання права власності на нежитловий будинок.

10.08.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Судом встановлено, що разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову у якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову до набрання чинності рішенням шляхом заборони будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення кафе - бар за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 04.11.2010 Серія НОМЕР_1 та витягу про державну реєстрацію прав від 25.03.2011 № 29428675, об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області, яке закріплено на праві оперативного управління та обліковується на балансі комунальної установи «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного».

31.08.2014 між КУ «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди нерухомого майна, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 орендував у КУ «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» асфальтний майданчик загальною площею 75 кв.м. з метою розміщення кафе (бар), яке здійснює продаж товарів в тому числі і підакцизної групи. Разом з тим, ФОП ОСОБА_2 без дозвільних документів та без відповідного погодження з боку Обласної ради та Управління обласної ради з майнових відносин побудував капітальну споруду загальною площею 84,5 кв.м., яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 13.02.2017 у справі № 916/3287/16 позовні вимоги КУ «Одеський академічний театр музичної комедії ім. М. Водяного» в частині розірвання вище зазначеного договору задоволено.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.04.2017 індексний номер витягу 85360829 державним реєстратором Бондарем О.М., КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 на нежитловий будинок кафе-бар, загальною площею: 84,5 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вказаний за адресою: АДРЕСА_1 , об`єкт нерухомого майна фактично знаходиться на асфальтному майданчику, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в свою чергу перешкоджає власнику здійснювати свої повноваження щодо управління зазначеним об`єктом з метою ефективного та раціонального використання майна.

При цьому, громадянкою України ОСОБА_3 оформлено право власності на нежитловий будинок кафе-бар за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки серія та номер 447, виданого 01.06.2017 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Демидовим С.С, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.11.2019, номер інформаційної довідки 190829744.

Пізніше зазначений будинок кафе-бар відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі іпотечного договору від 12.01.2021 № 13 знов був переданий до нового іпотекодержателя ОСОБА_4 від іпотекодавця ОСОБА_3 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.07.2021 № 267531143) стосовно об`єкту: нежитловий будинок кафе-бар, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ). У зв`язку з тим, що нежитловий будинок кафе-бар за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований ОСОБА_1 , заявнику не відома вартість вказаної будівлі та відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Враховуючи вище викладене з метою уникнення нових обставин, які будуть перешкоджати власнику здійснювати свої повноваження щодо управління майном та розгляду зазначеної справи, а також керуючись ст.ст. 149-152 ЦПК України заявник просить суд задовольнити заяву про забезпечення позову .

Надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

За змістом зазначених процесуальних норм забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до усталеної практики судів при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не допустити утруднення чи неможливість виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також перешкодити спричиненню завданню шкоди заявнику.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що нежитловий будинок кафе-бар за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого позивач просить суд заборонити вчиняти будь-яким особам у будь-який спосіб будь-які дії передано до іпотекодержателя ОСОБА_4 від іпотекодавця ОСОБА_3 , якій згідно наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві власності зазначене нерухоме майно. Однак, позовна заява не містить вимог до ОСОБА_3 , проте у разі задоволення судом заяви про забезпечення позову її права можуть бути порушені.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної заяви, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150,153, 157, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви Управління обласної ради з майнових відносин про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А Павлик