Справа № 362/190/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2021 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря Шмагун М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ГО «Садівницький масив» Глеваха-3» про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

15.01.2020 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача надати відповідь на звернення від 30.11.2019 р.

15.06.2021 р. позивач змінив предмет та підстави позову, а саме - просить суд визнати бездіяльність ГО СМ «Глеваха-3» незаконною щодо виконання позивачем вимог ЗУ «Про звернення громадян» щодо звернення позивача від 30.01.2018 р. та 17.09.2019 р. та зобов`язати у примусовому порядку через Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області виконати вимоги ЗУ «Про звернення громадян».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належно.

В силу вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, з огляду на думку учасників процесу, викладену в клопотаннях, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом, включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які спори, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку із зміною предмету та підстав позову, спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 255, 256 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ГО «Садівницький масив» Глеваха-3» про зобовязання вчинити дії - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, а особами що не були присутні в судовому засіданні на протязі того часу з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравченко Л.М.