17.08.21
Справа №635/3712/14-ц
Провадження № 4-с/635/24/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді Березовської І.В.,

секретар судового засідання Кондратенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Шкавро Дмитра Анатолійовича,-

В с т а н о в и в:

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє представник - адвокат Філімонова О.С., звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Шкавро Дмитра Анатолійовича, в якій просить суд:

-визнати недійсною оцінку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності, проведеної суб`єктом оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» 07 червня 2021 року у межах процедури виконавчого провадження № 59628022;

-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шкавро Дмитра Анатолійовича щодо передачі на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності;

-зобов`язати старшого державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шкавро Дмитра Анатолійовича утриматись від вчинення дій, спрямованих на примусову реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ., -

17 серпня 2021 року заявник звернулася до суду із заявою, якою просила суд забезпечити її скаргу шляхом зупинення реалізації на електронних торгах ДП «Сетам» квартири за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду її скарги на дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду у справ № 635/3712/14-ц.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Правовою підставою забезпечення скарги заявник зазначив частину 1 статті 150 ЦПК України про заборону вчиняти певні дії та зупинення виконавчого провадження у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа,який оскаржується боржником в судовому порядку.

З таким доводами заявника суд не погоджується з наступних підстав.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

У пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз`яснено, що при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Відтак, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів таких як забезпечення скарги шляхом зупинення реалізації майна, оскільки відповідно до положень вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Повноваження суду при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

У ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна.

Заявлені боржником заходи не можуть бути застосовані під час оскарження дій державного виконавця, оскільки такі заходи застосовуються судами під час розгляду справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України від 01 березня 2021 року у справі № 752/26606/18.

Отже, суд не має правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги, використовуючи інститут цивільного процесуального права - забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення скарги шляхом зупинення реалізації на електронних торгах квартири за адресою: АДРЕСА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя І.В. Березовська