ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 серпня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/986/21

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1300/21

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

У С Т А Н О В И В :

Рішенням від 08 липня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив позов АТ «Альфа-Банк».

Звернув стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,4 кв.м, що належить на праві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2402/0408/71-034 від 02 квітня 2008 року, яка складає 18 291,43 доларів США, а саме заборгованість за кредитом в розмірі 12 049,77 доларів США, заборгованість по процентах в розмірі 6 241,66 доларів США, на користь АТ «Альфа-Банк», шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» 11 257 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилався на те, що є матеріально незабезпеченою особою, заробітної плати йому вистачає лише для забезпечення мінімального харчування необхідного для підтримання життєдіяльності. На підтвердження вказаних обставин надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27 липня 2021 року, за яким розмір його доходу у 2020 році склав 19 401,24 грн, а у 1 кварталі 2021 року 65 304,36 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір».

Згідно із статтею ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі.

Аналіз змісту статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку про те, що відповідачі у справі не є суб`єктами, на яких поширюється дія цієї правової норми, оскільки вона стосується лише позивачів.

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Враховуючи наведене, відповідач у справі може за певних обставин (дійсної неспроможності сплатити судовий збір, підтвердженої належними доказами) бути звільненим від сплати судового збору або його сплата може бути відстрочена чи розстрочена, розмір судового збору може бути зменшений судом. Тобто за вказаних обставин, з метою забезпечення права особи на судовий захист стаття 8 Закону України «Про судовий збір» може бути застосована за аналогією закону (ч. 9 ст. 10 ЦПК України) до іншої сторони спору.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, транспортних засобів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Крім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, наявність або відсутність виплат соціальної допомоги, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів (підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів).

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Констатація заявником скрутного майнового стану без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

ОСОБА_1 не надано даних про склад сім`ї, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів, вкладів у банках тощо. Таким чином, заявник не надав доказів про його майновий стан вцілому.

Обставини, зазначені ОСОБА_1 у клопотанні, та наданий у його підтвердження доказ не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки не підтверджує з достовірністю його скрутний майновий стан, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно відмовити.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача.

Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Відповідні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позовна заява подана юридичною особою у 2021 році.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову становить 750 400 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 16 884 грн (750 400 х 1,5% х 150% = 16 884). Зазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, р/р UA0025739, код класифікації доходів бюджету 22030101, з наданням апеляційному суду оригіналу документу про сплату вказаного платежу.

Ураховуючи наведене, на підставі ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без руху, з наданням 10-денного строку з моменту отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути зазначені в ній недоліки.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 та його представнику ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вказаних в ухвалі вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Н.В. Шитченко