Справа № 318/241/21
Номер провадження №2-о/318/11/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відвід судді

"13" серпня 2021 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Борисенко П.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кам`янсько-Дніпровський РС УДМС про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кам`янсько-Дніпровського районниого суду Запорізької області перебуває вказана вище цивільна справа. Головуючим у справі заявлено самовідвід у зв`язку з втручанням ОСОБА_1 у діяльність суду, з приводу чого щодо неї наразі триває досудове розслідування за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися, а тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали провадження суд прийшов до наступного висновку.

В силу приписів п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. На підставі положень ст.40 цього ж Кодексу питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти. При цьому, щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

З метою уникнення конфлікту інтересів, сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заява про самовідвід судді Васильченка В.В. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Васильченка В. В. про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:В. В. Васильченко