Номер провадження: 22-ц/813/8222/21
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

29.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицак Катерини Василівни на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. В позовній заяві просив суд витребувати підвальне приміщення з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (т.1, а.с.2-8).

15 травня 2019 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником 1/3 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Протягом тривалого часу в його користуванні знаходилось підвальне приміщення, площею 33,7 кв.м. У 2018 році до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням звільнити підвальне приміщення, оскільки останній є власником даного приміщення, на підставі технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 , та договору дарування № 2-1403 від 16.11.2017 року. В подальшому квартира АДРЕСА_4 була відчужена ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 946 від 02.08.2018 року, яка в свою чергу відчужила вказану квартиру ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1779 від 11.10.2018 року. ОСОБА_1 вважав, що підвальне приміщення є допоміжним, нежитловим, підсобним приміщенням багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , знаходиться у праві спільної сумісної власності всіх співвласників, а отже перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, та було протиправно включено до складу квартири відповідача (т.2, а.с.2-13).

10 березня 2021 року рішенням Приморського районного суду м.Одеси в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Департамент комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено (т.3, а.с.132-134).

28 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Грицак Катерина Василівна направила засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 березня 2021 року. Апелянт вважає доводи суду першої інстанції безпідставними та необґрунтованими, оскаржуване рішення таким, що ухвалене без урахування всіх фактичних обставин справи. Апелянт повідомляє, що було подано адвокатський запит від 03.05.2018 року до КП «Міське агентство з приватизації житла», у відповіді на який зазначається, що підвальне приміщення не входило на момент приватизації до складу квартири АДРЕСА_4 . Апелянт стверджує, що в матеріалах реєстраційної справи, яка була витребувана судом першої інстанції, до 17.10.2017 року підвальне приміщення не було частиною квартири АДРЕСА_4 . На думку апелянта, судом першої інстанції не було достовірно встановлено, чи є спірне підвальне приміщення допоміжним, оскільки будь-який доступ до приміщення відповідачами не надано, та зазначає, що вказане приміщення має статус приміщення загального користування, а отже не може бути відчужено на користь певної особи. Апелянт вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що під час обстеження приміщення представником Департаменту комунальної власності було встановленого, що доступ до підвального приміщення закритий, також, на думку апелянта, не взято до уваги, що не було опитано мешканців будинку з приводу користування спільним приміщенням. Апелянт також не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині визнання законною реєстрацію з привласненням площі, яка не входила до складу кв. АДРЕСА_4 , так як вважає, що в матеріалах реєстраційної справи відсутні будь-які докази переходу права власності за договором або набуття такого права в порядку набувальної давності. Тобто, на думку апелянта, обставини та підстави набуття права власності на спірне підвальне приміщення, вказують на протиправність та недобросовісність заволодіння чужим майном. Тому, апелянт просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (т.3, а.с.137-145).

17 травня 2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надано апелянту строк для усунення недоліків.

Згідно із супровідними листами, наявними в матеріалах справи, апеляційним судом було двічі надіслано но адресу апелянта та представника ОСОБА_6 рекомендованим повідомленням копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Відповідно до рекомендованих повідомлень, представником ОСОБА_6 було отримано поштове відправлення 08 червня 2021 року, та після повторного направлення 06 липня 2021 року, а апелянтом ОСОБА_1 поштове відправлення отримано 08 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а саме апелянтом не надано до суду документів, що підтверджують сплату судового збору.

Таким чином, зважаючи на те, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грицак Катерини Василівни на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, Одеської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік