Дата документу 10.08.2021 Справа № 335/5564/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5564/20 Головуючий у 1 інстанції: Гашук К.В.
Провадження № 22-з/807/170/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«10» серпня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Кримської О.М.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання незаконними та протиправними дій в наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку та зобов`язання не чинити перешкоди у приєднанні до електричних мереж,
В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Відродження 1», третя особа: ПАТ «Запоріжжяобленерго», про визнання незаконними та протиправними дій в наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку та зобов`язання не чинити перешкоди у приєднанні до електричних мереж.
Просив визнати незаконними дії відповідача в частині відмови в наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку нежитлового приміщення та зобов`язати ОСББ «Відродження 1» не чинити перешкоди у приєднання, у відповідності до вимог діючого законодавства, нежитлового приміщення до електричної мережі будинку шляхом підключення від головної будинкової розподільчої шафи до вузла обліку.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії ОСББ «Відродження 1» в частині прийняття рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , оформленого протоколом загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» від 17 січня 2020 року № 14.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСББ «Відродження 1» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у сумі 840,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» подало апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСББ «Відродження 1» задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року у цій справі скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту.

Позов задоволено частково. Визнано незаконними дії ОСББ«Відродження 1» в частині прийняття рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , оформленого протоколом загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» від 17 січня 2020 року № 14. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

ОСББ «Відродження 1» звернулось до Запорізького апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати у вигляді судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 подав заперечення на заяву, в якій просив відмовити у стягнення судових витрат на користь ОСББ «Відродження 1», посилаючись на неспівмірність та необґрунтованість заявлених витрат.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., виходячи із розміру судового збору, встановленого для позовної вимоги немайнового характеру.

Разом із тим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом першої інстанції не було враховано, що позивач заявив дві вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим судовий збір, якій підлягав сплаті за подання позовної заяви, становив 1 681 грн. 60 коп.

З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 має право на компенсацію ОСББ «Відродження 1» судового збору, сплаченого за подання позовної заяви пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 840 грн. 80 коп., недоплачена сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Окрім того, ОСББ «Відродження 1» має право на компенсацію ОСОБА_1 судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1261 грн. 20 коп.

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК УКраїни суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

ОСББ «Відродження 1» заявлено вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, яка надавалась об`єднанню адвокатом Пенкій Т.В., в розмірі 7500 грн., в якості доказів надання правничої допомоги надано договір про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88, додаткову угоду до договору №2 від 04 травня 2021 року, додаток №1 до договору про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88, детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 7500 грн.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В той же час, договір про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88 такий порядок обчислення та сплати гонорару не містить.

Згідно з п.2.3.1 договору про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88 клієнт зобов`язався сплатити гонорар адвокату в розмірі та в строк, які встановлені в додатку № 1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 5.1 договору про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88 детальний перелік послуг, а також розмір та порядок їх оплати клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного Договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковими угодами до цього договору.

Додатком № 1 до договору про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88 є акти № 1 від 31 травня 2021 року, №2 від 30 червня 2021 року, №3 від 16 липня 2021 року приймання-передачі виконаних робіт (надання юридичних послуг)

Додаткова угода від 04 травня 2021 року до договору про надання правової дороги від 02 грудня 2020 року №14/-20-88 дублює детальний опис робіт (наданих послуг), в тому числі містить відомості за червень та липень 2021 року із зазначенням конкретних дат вчинення робіт.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Ураховуючи складність та конкретні обставини справи, необхідність надання адвокатом відповідача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ОСББ «Відродження 1» та їх характер, необхідність дотримання критерію співмірності та розумності розміру понесених стороною витрат, реальності адвокатських витрат, характер виконаної адвокатом роботи, встановлені обставини, надані ОСББ «Відродження 1» докази, доводи заперечень позивача, часткове задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Відродження 1» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Колегія суддів приймає до уваги, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заявив клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, проте докази щодо розміру витрат протягом встановленого строку не надав.

Керуючись ст. ст. 139, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», про визнання незаконними та протиправними дій в наданні дозволу на підключення до електричних мереж житлового будинку та зобов`язання не чинити перешкоди у приєднанні до електричних мереж додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Відродження 1» судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 серпня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова