Справа № 332/1759/20
Провадження № 2/324/126/2021
13 серпня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
при секретарі Савченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діють на підставі довіреностей, у судові засідання не з`явилися, але надали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги Банку підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Крім того, представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення.
Відповідач у справі, місце реєстрації якого підтверджено відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області на запит суду, неодноразово викликався в судові засідання судовими повістками, які він отримував особисто, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Окрім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України суд неодноразово здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач ОСОБА_1 після отримання судових повісток та оприлюднення оголошень про його виклики у судові засідання до суду жодного разу не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, відзив на позов не подав.
Із зазначених підстав суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем відзиву на позов, дослідивши письмові докази, вважає позов частково доведеним і таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Судом із матеріалів справи встановлено, що 03 вересня 2018 року між АТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 було укладено Угоду про надання кредиту №501062435, до умов якої відповідач приєднався, підписавши Оферту на укладання Угоди про надання кредиту №501062435, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, додаток 1 до вказаної угоди - Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», якими він погодився на одержання Кредиту та його умови, які розміщені на інтернет-сторінці Банку www.alfabank.com.ua.
У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав.
Відповідач вказаний розрахунок не спростував.
Судом враховано, що відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Як вбачається зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У той же час, Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредиту, відсотках та комісіях, просив також стягнути заборгованість зі сплати штрафу у сумі 6000,000 грн.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі його розмір і порядок нарахування, крім самої довідки-розрахунку заборгованості, посилався лише на ст.ст. 266, 258 ч.2, 549, 550 ЦК України.
Жодного посилання на узгоджені сторонами у підписаних ними документах положення щодо підстав, порядку, розміру та строку нарахування штрафу за порушення договірних зобов`язань позовна заява не містить. Крім того, не містять відповідних положень і надані позивачем на обґрунтування заявлених позовних вимог письмові докази, досліджені судом під час розгляду даної справи, зокрема, анкета-заява, оферта на укладання угоди, додаток 1 до угоди від 03 вересня 2018 року, довідка-розрахунок заборгованості.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови стосовно застосування неустойки за порушення зобов`язань по сплаті кредиту та інших узгоджених сторонами платежів, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банк» дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування точного і повного змісту кредитного договору.
Тому суд приходить до висновку про те, що позивачем у порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не доведено наявності підстав та не надано належного обґрунтування з посиланням на конкретні положення укладеного саме з даним відповідачем кредитного договору правомірності нарахування відповідачу заборгованості зі сплати штрафу у сумі 6000,00 грн., у зв`язку з чим вимоги Банку у цій частині задоволенню не підлягають.
Крім того, в силу вимог ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені останнім судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2000,70 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений банком за подачу позову до суду 2102,00 грн. х суму задоволених позовних вимог банку 118506,06 грн. / суму заявлених позовних вимог банком 124506,06 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.