РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Лиса Ю.О.,

представника позивача адвоката Журавльова Д.І.,

представника відповідача адвоката Ковтуна В.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» (далі - ТОВ «Вельтум-Запоріжжя»), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування») про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, зазначивши наступне.

26.09.2017 року, приблизно о 12:50 год., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗІЛ К0444», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. І. Сікорського в м. Запоріжжі, з боку вул. Чумацький шлях в напрямку вул. Солідарності.

В цей же час, в районі вул. Менделєєва та вул. І. Сікорського, біля будинку 15-Г проїзну частину вул. І. Сікорського зліва направо по ходу руху автомобіля перетинали пішоходи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Під час руху водій ОСОБА_2 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в момент виходу їх на проїзну частину та маючи при цьому технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_3 , відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 12.3. ПДР України. Порушенням водієм ОСОБА_2 вимог п. 12.3. ПДР України, згідно висновку судово інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП № 9-689 від 20.10.2017 року, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарні, де цього ж дня помер.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 2412 від 26.10.2017 року, смерть ОСОБА_3 настала від поєднаної тупої травми голови тулуба та кінцівок з численними переламами кісток скелету та пошкоджень внутрішніх органів при явищах шоку. Всі виявлені ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент спричинення, полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворилися незадовго до надходження в стаціонар.

Позивач є рідним сином померлого, що підтверджує свідоцтвом про народження.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2019 року, по справі № 336/6146/17 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.05.2019 року, вищевказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , що спричинили смерть ОСОБА_3 , позивачу завдано значної моральної шкоди, яка полягає у втраті близької людини, моральних та фізичних страждань, що призвели до порушення особистих життєвих та соціальних зв`язків, і змушує до здійснення додаткових зусиль по організації свого особистого життя. Він втратив батька, і ніхто його не може замінити. Ніщо не може повернути йому колишню впевненість в подальшій безпеці та цілісності родини. Внаслідок такого психологічного розладу йому завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми.

Відповідачем ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» до теперішнього часу не було вчинено жодних дій щодо часткової компенсації позивачеві, як сину загиблого, завданих моральних страждань.

Загальний розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 1 000 000,00 грн., що, безумовно не достатнім для відновлення його морального становища, проте може частково компенсувати йому такі втрати.

Відшкодування шкоди у вищезазначеному розмірі позивач вважає розумним та достатнім для відновлення справедливості.

В ході досудового розслідування і судового слідства по кримінальній справі № 336/6146/17 було встановлено, що на час ДТП ОСОБА_2 працював водієм в ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», правонаступником якого є ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» і вчинив правопорушення під час виконання трудових обов`язків. Власником автомобіля «ЗІЛ КО444», реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ТОВ «Вельтум-Запоріжжя».

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків, позивач вважає, що обов`язок з відшкодування шкоди слід покладати на ТОВ «Вельтум-Запоріжжя».

Крім того, в ході розгляду кримінальної справи № 336/6146/17 було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗІЛ КО444», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно полісу № АК/8090190 від 01.07.2017 року (зі строком дії до 30.06.2018 року включно).

З боку страховика ПАТ «СК Арсенал Страхування» 27.08.2019 року були здійснені дії щодо відшкодування шкоди, а саме, 27.08.2019 року позивачеві відшкодовано суму 19 457,00 грн. матеріальної шкоди; відшкодовано йому суму 19 200,00 грн. - моральної шкоди; відшкодовано також суму 19 200,00 грн. моральної шкоди іншому потерпілому ОСОБА_5 (його брату).

Відшкодування страховиком моральної шкоди в зазначеному вище розмірі здійснено у відповідності з п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де встановлено, що страховик (у випадках, передбаченими підпунктами «г» і «г» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Таким чином, з боку страховика на теперішній час виконі зобов`язання по страховим виплатам.

Враховуючи те, що страховиком позивачеві було виплачено лише 19 200,00 грн. в якості моральної шкоди, то залишок невідшкодованої суми моральної шкоди становить 980 800,00 грн. (розрахунок: 1 000 000,00 грн. - 19 200,00 грн. = 980 000,00 грн.).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» на свою користь 980 800,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2020 року, прийнято до розгляду та відкрито провадженні у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

06.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

У письмовому відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , з посиланням на ненадання позивачем належних та допустим доказів, які б підтверджували заподіяння йому моральної шкоди та відповідно її розмір. Представник зазначив, що з боку страховика ПАТ «СК «Арсенал Страхування» були здійснені дії щодо відшкодування шкоди, а саме 27.08.2019 року, ОСОБА_1 відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 19 457,00 грн., та відшкодовано 19 200,00 грн. моральної шкоди, окрім того, також відшкодовано ОСОБА_5 брату позивача моральну щкоду у розмірі 19 200,00 грн., у відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи те, що страхова виплата моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особі була здійснена страховиком - ПрАТ «СК» Арсенал Страхування в повному обсязі, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2021 року, закрито підготовче засідання у справі, призначено справу до судовому розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача проти позову заперечував, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» Данилов А.Г. у судове засідання не з`явився, подав суду письмові пояснення по справі, просив розглядати справу без участі представника третьої особи.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт добрих стосунків позивача з батьком ОСОБА_3 , який помер після ДТП. Кожен окремо суду пояснив про погіршення стану здоров`я позивача після смерті його батька.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.

За змістом положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2019 року, у справі № 336/6146/17, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, зі звільненням за ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. У позові ОСОБА_1 до ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», - відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.05.2019 року, вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2019 року залишено без змін.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданого 21.12.1989 року, батьком позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 19.10.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 6308.

Судом встановлено та визнано сторонами, що автомобіль «ЗІЛ К0444», реєстраційний номер НОМЕР_1 належать на праві власності ТОВ «Вельтум-Запоріжжя», де водієм працював ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Таким чином, зобов`язання по відшкодуванню шкоди, завданої ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, несе ТОВ «Вельтум-Запоріжжя.

Розмір такої моральної шкоди визначається виключно судом на підставі повного та всебічного дослідження обставин справи.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03. 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом враховується глибина фізичних та душевних страждань позивача, характер та тривалість їх немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди, оскільки настала смерть близької людини, беручи до уваги обставини ДТП, внаслідок якої настала смерть батька позивача, зокрема і те, що потерпілий на момент наїзду перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим допустив грубу необережність, а також наявність вини водія у вчиненні ДТП.

З врахуванням наведеного судом визначена грошова оцінка моральної шкоди у розмірі 100 000 гривень. Вказана сума відшкодування відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань, а також - принципам розумності та справедливості.

Позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження обґрунтування наявності моральної шкоди у більшому розмірі.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Вельтум-Запоріжжя» на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ СК «Арсенал Страхування».

Згідно виписок від 27.09.2019 року, з боку страховика ПАТ «СК «Арсенал Страхування» були здійснені дії щодо відшкодування шкоди позивачеві, а саме 27.08.2019 року, ОСОБА_1 відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 19 457,00 грн., та відшкодовано 19 200,00 грн. моральної шкоди, окрім того, також відшкодовано ОСОБА_5 брату позивача моральну щкоду у розмірі 19 200,00 грн., у відповідності до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що визначений судом розмір моральної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, то різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має бути виплачено особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, а саме ТОВ «Вельтум-Запоріжжя»

Отже, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 80 800,00 грн. моральної шкоди (різниця між розміром моральної шкоди, визначеної судом, та сплаченого страхового відшкодування).

Посилання представника відповідача на недоведеність позивачем розміру понесеної моральної шкоди є безпідставними, оскільки сам факт смерті батька позивача свідчить про заподіяння йому моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ТОВ Вельтум-Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 800,00 грн.

Враховуючи те, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору за відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя», третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80 800 (вісімдесят тисяч вісімсот) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя» на користь Держави судовий збір у розмірі 1 921 (одну тисячу дев`ятсот одну) гривню.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04.08.2021 року.

Повний текст рішення виготовлений 06.08.2021 року .

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вельтум-Запоріжжя», , адреса: м. Запоріжжя, вул. Іванова, буд. 99.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», , адреса: м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154.

Суддя В.О. Макаров