Провадження №2/359/1712/2021
Справа №359/1297/21
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Борисполі заяву відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про нанесення шкоди здоров`ю, умисне шумове забруднення,-

ВСТАНОВИВ:

В підготовчому засіданні відповідачі звернулись до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтували тим, що позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували порушення її прав. На підтвердження акустичних катувань та забруднення шумом позивач надала письмові докази, які не підтверджують її доводи, а навпаки спростовують їх. Оскільки, матеріали цивільної справи не містять доказів порушення прав позивача, тому відсутній предмет спору. З цих підстав відповідачі просять закрити провадження у цивільній справі.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 підтримав клопотання про закриття провадження.

Позивач заперечувала проти заявленого клопотання про закриття провадження у цивільній справі.

Заслухавши думку сторін та дослідивши подане клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 травня 2018 року у цивільній справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18), відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тому поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. У зв`язку з цим, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положенням ч.2 та ч.3 ст.49 ЦПК України право на розпорядження предметом спору наділений виключно позивач.

Разом з цим, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач не заявляла клопотання про відмову від позову чи про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору. Натомість, позивач заперечувала проти задоволення клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі, вказавши, що відповідачі продовжують вчиняти дії, які порушують її права.

Тому, на переконання суду, спір між сторонами справі залишився не вирішеним.

Відповідно до положення ст.209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У зв`язку з цим, за наявності в провадженні суду спору про право, від розгляду якого позивач не відмовився, за результатами якого суд повинен ухвалити рішення по суті спору, суд не вправі закрити провадження у цивільній справі та позбавити у такий спосіб права позивача на повторне звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Крім цього, суд звертає увагу, що питання чи мали місце обставини (факти), яким обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, підлягає вирішенню під час ухвалення рішення суду в нарадчій кімнаті, а не на стадії підготовчого провадження.

Тому у задоволенні клопотання відповідачів про закриття провадження у цивільній справі належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.2, ч.1 ст.13, ч.1 та ч.2 ст.49, ст.209, п.2 ч.1 ст.255, п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про нанесення шкоди здоров`ю, умисне шумове забруднення відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський