Справа № 357/6243/21
Провадження 2-о/357/156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Чайка О.В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 .

Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-КВ №045053.

Заявник після смерті батька, у встановлений законом строк, прийняла спадщину, а її мати, дружина покійного батька - ОСОБА_2 , відмовилась від прийняття спадщини на її користь.

Після смерті батька, з метою оформлення спадкового майна та отримання свідоцтва про право на спадщину, заявниця звернулась до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О. з заявою про прийняття спадщини.

23.12.2020 року нотаріусом було відмолено у оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті її батька та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існують розбіжності у прізвищі, а саме, у свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлого « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про народження заявника у графі батько « ОСОБА_3 ».

Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України заявник просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.06.2021 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.20).

У судове засідання заявник не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності. Вимоги заяви підтримала у повному обсязі (а.с.42).

Представник заінтересованої особи - Маловільшанської сільської ради Білоцерківського району Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини не явки суду не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило (а.с.32).

У судове засідання третя особа - ОСОБА_2 не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її присутності, заяву просила задовольнити (а.с.41).

В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали спадково справи №85/2019, приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як убачається з свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12.11.1957 року, виданого Фастівською сільською радою Білоцерківського району, актовий запис №29, батьком заявниці зазначений - ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про одруження батька заявника від 23.02.1957 року серії НОМЕР_2 , виданого Фастівською сільською радою Білоцерківського району, актовий запис №10, його прізвище зазначено як - « ОСОБА_3 » (а.с.14).

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю площею 2,740 га серії НОМЕР_3 , виданого на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 10.07.2002 року №183, прізвище батька заявника зазначено як - « ОСОБА_3 » (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.01.2009 року, виданого Виконавчим комітетом Фастівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис №83, прізвище батька заявника зазначено як - « ОСОБА_3 » (а.с.7).

Заявниця звернулась до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Карпусь І.О. з заявою про прийняття спадщини.

23.12.2020 року постановою №1964/02-31 нотаріусом було відмолено у оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті батька та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки існують розбіжності у прізвищі, а саме, у свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлого « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про народження заявника у графі батько « ОСОБА_3 » (а.с.9).

Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.13, п.5 ч. 2 ст. 293, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Маловільшанська сільська рада Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.08.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров