Ухвала

10 серпня 2021 року

м. Київ

справа №580/565/17

провадження №61-12032ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки із складу спільної часткової власності; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про поділ нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки із складу спільної часткової власності.

У червні 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про поділ нежитлового приміщення.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 11 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Виділено

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно у володіння та користування

23/100 та 22/100 частини нежитлового приміщення загальною

площею 116,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №1065 від 27 грудня 2017 року, а саме: частину приміщення «2» площею 33,4 кв. м та приміщення «3» площею 12.5 кв. м, що складає 45/100 ідеальних частин.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили рішення суду першої інстанції в частині вирішення їх позовних вимог.

Постановою Сумського апеляційного суду від 17 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 11 серпня 2020 року в оскаржуваній частині скасовано та прийнято в цій частині постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно у володіння та користування 23/100 та 22/100 частини нежитлового приміщення загальною площею 116,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , згідно першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи №1065 від 27 грудня 2017 року, а саме: частину приміщення «2» площею 33,4 кв. м та приміщення «3» площею 12.5 кв. м, що складає 45/100 ідеальних частин. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2021 року відмовлено

ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги, вказану касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме, для уточнення щодо якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, надання документу на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків за його наявності або номера і серії паспорта, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник указує, на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник указує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Лебединського районного суду Сумської області цивільну справу №580/565/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ частки із складу спільної часткової власності; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про поділ нежитлового приміщення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко