Справа № 449/861/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі :

судді: Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: Кісіль С.З.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

позивач - ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 07.05.2016 р. в Перемишлянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис за №20; стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 грн, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, аж до настання його повноліття та змінити прізвище на дівоче « ОСОБА_4 ». Заяву обгрунтовує тим, що 07 травня 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований у Перемишлянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 20. Зазначає, що від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що одруження з відповідачем ОСОБА_2 виявилося невдалим. Звертає увагу, що, на протязі сумісного проживання ОСОБА_2 не брав і не бере належної участі у веденні домашнього господарства та в утриманні не брав й не бере участі у вихованні та належному забезпеченні їхньої малолітньої дитини ОСОБА_5 , який від народження постійно хворіє. Наголошує, що відповідач на протязі останніх двох років зловживає спиртними напоями, від того часто буває агресивним, виявляв і виявляє до неї неповагу, ображаючи нецензурними словами, має безпідставні претензії, вчиняє конфлiкти, сварки та скандали, крім того, він має великі боргові зобов`язання перед третіми особами через азартні ігри (гральні автомати). Додатково зазначає, що з вини відповідача ОСОБА_2 подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими, їхні шлюбні відносини фактично припинилися в серпні 2020 року, з того часу вони не ведуть спільного господарства, він нехтує сімейними цінностями, не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в взагалі не бажає її збереження. Наголошує, що з серпня 2020 року по теперішній час вони проживають роздільно: вона з дитиною в селі Брюховичі ( в господарстві своїх батьків), він ОСОБА_6 - на хуторі міста Перемишляни, бо не бажає повертатися до них. Звертає увагу, що у неї немає постійного місця роботи, бо дитина постійно хворіє, їй допомагають її батьки, а тому потребує утримання їхньої дитини ОСОБА_3 з боку відповідача ОСОБА_2 , який ухиляється від утримання дитини, а також не цікавиться розвитком та вихованням хворої дитини ОСОБА_5 . Стверджує, що він має постійне місце праці - працює на підприємстві «Електро контакт Україна» та отримує заробітну плату не менше 8000 гривень на місяць, а тому бажає з відповідача ОСОБА_7 стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, аж до настання її повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява, в якій остання зазначила, що позовні вимоги вона підтримує повністю та просить проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі та просить проводити розгляд справи без його участі.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 07.05.2016 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 20. Після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_9 ». Шлюб було зареєстровано Перемишлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.10.2017 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є непорозуміння, втрата взаєморозуміння, взаємоповаги та любові.

Належної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959р. - дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дитини, її потреби у цьому віці, стан здоров`я батька, його матеріальне становище та матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, визнання позову відповідачем, обов`язок обох батьків утримувати дитину, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. 113 СК України та врахувавши думку позивача, суд після розірвання шлюбу відновлює їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований - 07.05.2016 р., Перемишлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 20.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4000 гривеньщомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2021 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: с.Брюховичі Перемишлянського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: хутір Погиблиця, Перемишлянського району Львівської області.

Суддя Гуняк О.Я.