Справа № 466/1891/21
Провадження № 2/461/1414/21
УХВАЛА

11.08.2021 року, Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі судового засідання Євтушенко В.Ю.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові, позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», третьої особи: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна лікарня», третьої особи: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Представником позивача було подано до суду клопотання про витребування з Личаківського районного суду м. Львова та долучення до матеріалів цивільної справи матеріали кримінального провадження № 0000489 від 19.02.2015, які розглядались у кримінальній справі № 463/4211/17. Свої вимоги мотивувала тим, що у вказаній справі містяться матеріали, дослідження яких сприятиме всебічному та повному дослідженню всіх обставин справи.

Крім того, подав клопотання в якому просив суд допитати позивача у справі ОСОБА_1 , як свідка, допитати третю особу у справі ОСОБА_4 , як свідка, та допитати як свідків таких фізичних осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 03 лютого 2021 року, Личаківський районний суд м. Львова постановив ухвалу, якою клопотання захисника Лопушанського І.Б. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності -задовольнив. Звільнив ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.140 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Однак, звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності не свідчить про його виправдання, визнання невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, підстава його звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою. Попри преюдиційне значення ухвали суду, все ж якщо суд буде вважати за необхідне встановлення складу цивільного правопорушення, для повноти розгляду справи, необхідним є проведення допиту медичних працівників, які безпосередньо були залучені до надання медичної допомоги ОСОБА_1 .

Учасники справи проти задоволення клопотань представника позивача не заперечували.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

У рішеннях у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року також визначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Так, клопотання представника позивача про витребування з Личаківського районного суду м. Львова та долучення до матеріалів цивільної справи матеріали кримінального провадження № 0000489 від 19.02.2015, які розглядались у кримінальній справі № 463/4211/17, - підлягає до задоволення в повному обсязі. Суд приходить до переконання, що дослідження таких документів дозволить суду зібрати цілісну картину правопорушення та встановити розмір відшкодування.

Щодо клопотання про допит свідків, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Статтею 91 ЦПК України встановлено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи.

Відповідно до ст. 92 ЦПК України, сторони, треті особи та їхні представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Відтак, суд вважає за необхідне, відмовити в задоволенні клопотання про виклик та допит свідків в частині виклику та допиту третьої сторони по справі - ОСОБА_4 , оскільки покладення такого обов`язку на останнього не передбачено положеннями чинного законодавства. В іншій частині клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-259 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів - задовольнити повністю.

Витребувати з Личаківського районного суду м. Львова та долучити до матеріалів цивільної справи матеріали кримінального провадження № 0000489 від 19 лютого 2015 року, які розглядались у кримінальній справі № 463/4211/17.

Клопотання представника позивача про допит свідків, - задовільнити частково.

Допитати позивача у справі ОСОБА_1 , як свідка.

Допитати як свідків таких фізичних осіб:

ОСОБА_5 клінічного ординатора Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, який був лікуючим лікарем ОСОБА_1 у відділенні судинної хірургії Львівської обласної клінічної лікарні. Адреса місця праці: 79000, м. Львів, вул. Пекарська, 69.

ОСОБА_6 асистента кафедри хірургії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, який був залучений до надання медичної допомоги ОСОБА_1 , здійснює лікувально-діагностичну роботу у відділенні судинної хірургії Львівської обласної клінічної лікарні. Адреса місця праці: 79000, м. Львів, вул. Пекарська, 69.

ОСОБА_7 завідувача кафедри хірургії №2 Львівського національного медичного університету імені Данила Галицького, який був залучений до надання медичної допомоги ОСОБА_1 , а саме проводив третє оперативне втручання. Адреса місця праці: 79000, м. Львів, вул. Пекарська, 69.

В разі неможливості надання вказаної вище документації повідомити суд про причини.

Попередити Личаківський районний суд м. Львова про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, за умисне невиконання ухвали суду, що набрали законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова