УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.08.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" про визнання недійсним договору факторингу, договору про відступлення права вимоги, скасування рішення держаного реєстратора, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 30.07.2021 звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просить визнання недійсними: договір факторингу та договір про відступлення права вимоги від 19.03.2021 року укладений між ТОВ «Укрдебт Плюс», та ТОВ «ФК Еліт Фактор», скасувати рішення держаного реєстратора Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К.М. від 06.07.2021 року щодо державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . За ТОВ Фінансова компанія "Еліт- Фактор, визнати за ОСОБА_1 права власності на вказану квартиру.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Відповідно п.3 частини 3 ст.175 ЦПК України Позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці

Згідно ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач послався, що він звільнений від сплати судового збору за пред`явлення даного позову, на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, суд критично оцінює таке посилання позивача, виходячи з наступного.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» судам роз`яснено, що заява про захист прав споживача має повністю відповідати вимогам щодо форми й змісту позовної заяви, зокрема, містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог.

Позивач, вважаючи себе споживачем, повинен зазначити про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», навівши таким чином, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Проте в позовній заяві позивач зазначає загальними формулюваннями, що цей спір є спором про захист прав споживача фінансових послуг, при цьому в позові відсутнє правове обґрунтування позовних вимог з посиланням на порушення прав споживачів, передбачених ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, положення Закону України «Про захист прав споживачів» про звільнення від сплати судового збору за дані пред`явлені вимоги не можуть бути застосовані, оскільки по-перше позивач оскаржую договір, який не є споживчим договором в розумінні п. 7 ч. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а по-друге не зазначено за захистом якого саме порушеного права споживачів, передбаченого ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», він звернувся до суду.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру..

Згідно з ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року становить 2270 гривень.

З огляду на вищезазначене, позивачем в порушення вищевказаних вимог, до позову не додано квитанція про сплату судового збору, який виходячи з трьох немайнових вимог має становити у розмірі 2724,00 грн. (по 908,00 грн за кожну вимогу немайнового характеру).

Відповідно до ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позивачем не сплачено судовий збір взагалі та не надано посилань на докази підтвердження дійсної вартості спірного майна.

Відповідно до вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачу необхідно зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, зокрема: зазначити відомості про дійсну вартість нерухомого майна, що ускладнює визначення дійсної ціни позову та впливає на розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру, або зазначити вжиті позивачем всі залежні від нього дії для отримання та зазначення в позові доказів вартості рухомого майна або причини неможливості встановлення точної вартості спірного майна на момент пред`явлення позову.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, позивач має зазначити ціну позову з відповідними посиланнями на докази вартості майна , виходячи із дійсної ринкової вартості майна і відповідно сплатити судові збір за вимогу майнового характеру.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачам строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт-Фактор", Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт Плюс" про визнання недійсним договору факторингу, договору про відступлення права вимоги, скасування рішення держаного реєстратора, визнання права власності - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.В.Войцеховська