Справа № 932/4016/21
Провадження № 2/0203/1121/2021
УХВАЛА

13 серпня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2021 року про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи № 932/4016/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6241, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем.

Ухвалою суду від 22 липня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не зазначено: змісту позовних вимог до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, які права позивача порушені відповідачем-1 та який спір між ним та відповідачем-1; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою. Тому судом був наданий позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:

- виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: змісту позовних вимог до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, які права позивача порушені відповідачем-1 та який спір між ним та відповідачем-1; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Копія ухвали суду була отримана позивачем ОСОБА_1 особисто у суді 02 серпня 2021 року.

05 серпня 2021 року на виконання ухвали суду від 22 липня 2021 року про залишення позовної заяви без руху позивач надав суду заяву про відсутність недоліків позовної заяви, в якій зазначає, що судом із-за неуважності було вказано на неіснуючі недоліки у його позовній заяві, а саме: у його позовній заяві приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна залучена не відповідачем, а у якості третьої особи, інших недоліків його позовної заяви не існує.

Суд, розглянувши заяву позивача, надану на виконання вимог ухвали суду від 22 липня 2021 року, доходить наступних висновків.

Приписами ч. 3 ст. 185 ЦПК встановлено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, способом усунення виявлених недоліків позовної заяви мало би бути надання суду: виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: змісту позовних вимог до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, які права позивача порушені відповідачем-1 та який спір між ним та відповідачем-1; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Натомість, позивачем подано до суду заяву про відсутність недоліків позовної заяви.

Також суд не бере до уваги твердження позивача про те, що ним у його позовній заяві приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна залучена не відповідачем, а у якості третьої особи, оскільки, як видно з ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2021 року підставою для передачі справи для розгляду за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська стало саме те, що місцезнаходження відповідача приватного виконавця Дніпропетровської області є вул. Воскресенська, 46/54, Центральний район, м. Дніпро, тому твердження позивача є безпідставні.

Крім того підставою для залишення позовної заяви було також те, що позивачем не було зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Таким чином, суд вважає, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви.

Суд, вирішуючи питання щодо повернення позовної заяви, також керується практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі і фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Зазначена правова позиція також збігається з висновками Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18 жовтня 2005 року (заява № 70297/01) та Верховного Суду України, викладеними в його ухвалі від 28 вересня 2015 року у справі № 21-5496а15.

Таким чином, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства (рішення Європейського суду з прав людини «Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви, що відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, є підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 285, 353 ЦПК України, суд,

уХвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано- Франківської області Личук Тарас Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва