Справа № 495/6453/21
№ провадження 2/495/2444/2021
УХВАЛА

Про відмову в задоволенні заяви

"12" серпня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Компанія новітніх технологій «Домтел», ОСОБА_2 , АТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним та визнання права сумісної власності,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до приватного підприємства «Компанія новітніх технологій «Домтел», ОСОБА_2 , АТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним та визнання права сумісної власності.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій ОСОБА_1 вказує, що перебуває з 05.06.2010 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Стверджує, що 30.09.2008 року за спільні кошти подружжя було придбано нерухоме майно, а саме будівлі та споруди загальною площею 2 419,4 кв.м., що знаходяться у АДРЕСА_1 .

При цьому, зазначає, що за спільною домовленістю із чоловіком, вище зазначене майно було зареєстровано за ПП «Компанія новітніх технологій «Домтел» на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2008 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Л.С., за реєстровим № 4410.

Вказує, що наразі їй стало відомо про існування судового рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.09.2013 року, прийнятого за результатами розгляду справи № 1521/5374/12, відповідно до змісту якого вбачається, що між АТ «Укрсиббанк» та ПП «Компанія новітніх технологій «Домтел» 29.09.2008 року було укладено кредитний договір № 0, згідно якого позичальник отримав 120 000 дол. США.

Крім того, відповідно до Іпотечного договору 30.09.2008 року між зазначеним підприємством та АТ «Укрсиббанк», - виконання вищезазначених кредитних зобов`язань забезпечується за рахунок нерухомого майна, а саме будівель і споруд загальною площею 2 419,4 кв.м., що належить ПП «Компанія новітніх технологій «Домтел».

На теперішній час заявнику стало відомо, що приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. на виконання судового рішення Овідіопольського районного суду від 12.09.2013 року було відкрито виконавче провадження № 64038699, в межах якого 05.01.2021 року постановою виконавця було накладено арешт на будівлі та споруди загальною площею 2 419,4 кв.м., що знаходяться у АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення приватного виконавця Парфьонова Г.В. від 28.07.2021 року, на теперішній час на 16.08.2021 року призначено проведення електронних торгів щодо продажу предмета іпотеки.

Заявник вказує, що наразі доцільним є вжиття судом заходів забезпечення позову, таких як зупинення продажу арештованого майна та заборони державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно нерухомого майна, адже є ризик того, що виконавче провадження буде виконано ще до того, як суд висловиться з приводу правомірності відчуження належного на праві спільної сумісної власності майна.

Вказане і стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає положенню ч.1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як роз`яснив ВСУ у своїй постанові від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20, провадження № 61-3480сво21, вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно з пред`явленням позову виключно після відкриття провадження у справі призведе до порушення процесуального строку розгляду такої заяви передбаченого частиною першою статті 153 ЦПК України, а крім того зволікання із вирішенням заяви про забезпечення позову може призвести до настання наслідків, запобігти яким і покликані заходи забезпечення позову.

Також вирішення заяви про забезпечення позову поданої одночасно із пред`явленням позову, лише після відкриття провадження у справі, ставить осіб, які подали заяву у такий спосіб, в нерівне становище із особами, які подали заяви про забезпечення позову до подання позову або після відкриття провадження у справі, чиї заяви будуть розглянуті в строки передбачені частиною першою статті 153 ЦПК України.

Тому заяви про забезпечення позову подані одночасно із поданням позовної заяви, у разі відповідності їх змісту та форми вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України, та підсудності таких заяв суду, до якого вони подані згідно вимог частини першої статті 152 ЦПК України, мають бути розглянуті по суті у строк ,передбачений частиною першою статті 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до чч.1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.5 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Дослідивши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення цивільного позову, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтувала в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя, з огляду на те, що спірні будівлі та споруди загальною площею 2 419,4 кв.м. були передані в іпотеку ще до офіційної реєстрації шлюбу між подружжям ОСОБА_3 , а вимог про встановлення факту спільного сумісного проживання за цей період позивачем не заявлялось.

За змістом ст. 23 закону «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

До того ж, за змістом ч.4 ст.65 СК, договори кредиту та іпотеки, укладені в інтересах сім`ї, створюють обов`язки для обох із подружжя.

Натомість, позивач не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що договір іпотеки був укладений всупереч інтересам сім`ї, тим паче, в іпотеку передавалось нерухоме майно ПП «Компанія новітніх технологій «Домтел», а доказів належності на праві власності ПП «Компанія новітніх технологій «Домтел» - ОСОБА_2 матеріали справи не містять, так само як відсутні докази того, що вказане підприємство оформлювалось у власність у період шлюбу з заявником ОСОБА_1 ..

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вказав ВСУ у свої постанові від 13 березня 2019 року у справі №755/1357/18, «Зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржувані судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими».

Таким чином, виходячи з обсягу заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , що стосуються визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 будівель і споруд загальною площею 2 419,4 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , без доказовості їх придбання чоловіком ОСОБА_1 в період шлюбу, з урахуванням не співмірності заходів забезпечення позову з предметом спору, не відповідністю виду забезпечення позову з заявленими позовними вимогами, та факту неможливості порушення прав інших осіб постановленням відповідної ухвали, зокрема стягувача у виконавчому провадженні - АТ «УкрСибБанк», взявши до уваги і той факт, що рішення Овідіопольського районного суду на підставі виконавчого листа № 1521/5374/12 виданого 20.11.2013 року тривалий час в примусовому порядку не виконувалось, крім того його виконання не стосується прав і обов`язків ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна на електронних торгах.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким би вдалося запобігти, тому суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна із вказаних обставин, і оцінити, чи застосування заходів забезпечення позову не завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вимоги заяви в частині заборони державним реєстраторам та нотаріусам та іншим особам вчиняти буд-які реєстраційні дії щодо відчуження нерухомого майна, та само як і зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження № 64038699 є загалом необґрунтованими, суд також виходить з того, що вжиттям таких заходів буде зумовлено впровадження дисбалансу інтересів сторін, що є неприпустимим, у зв`язку зі чим відсутні правові підстави для задоволення такої заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 247, 258, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Компанія новітніх технологій «Домтел», ОСОБА_2 , АТ «Укрсиббанк» про визнання договору іпотеки недійсним та визнання права сумісної власності - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України , апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: