Провадження №: 2/755/6224/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвської Ольги Олександрівни, Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту частково недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом в якому просить визнати заповіт ОСОБА_3 частково не дійсним, а саме в частині де заповідач заповів ОСОБА_2 належну йому на праві особистої приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та застосувати наслідки недійсності правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: позовів, що виникають з приводу нерухомого майна є значно ширшим, ніж критерій позовів, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об`єктом, а не предметом спірних правовідносин, у зв`язку з чим в разі звуження визначеного частиною першою статті 114 ЦПК критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об`єкта) позову втрачається сама можливість чіткого застосування зазначеної частини статті 114 ЦПК та виникають умови для порушення встановлених законом правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи нерухоме майно, яке є предметом розгляду справи знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва на який розповсюджується юрисдикція Солом`янського районного суду м. Києва.

Враховуючи обставини, на які посилається позивач, та вищевикладені процесуальні та правозастосовні норми, позов необхідно направити до суду за місцем знаходження нерухомого майна, тобто до Солом`янського районного суду м. Києва (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 1).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 30, 31,32, 260, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори Гаєвської Ольги Олександрівни, Десята Київська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту частково недійсним направити за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 1).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 29 липня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко