Провадження № 2-к/761/18/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь відносно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь від 07.10.2019 за позовом установи освіти «Військова академія Республіки Балорусь» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кобрин Брестської області Республіки Білорусь, про стягнення грошових коштів, витрачених на навчання, - в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави в розмірі 2620,77 рублів Національного банку Республіки Білорусь.

Вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про повернення клопотання заявнику з наступних підстав.

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Главою 1 розділу ІХ ЦПК України врегульований порядок визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню.

Так, ст.462 ЦПК України визначено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Крім того, згідно частини першої статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Так, зі змісту вказаного клопотання вбачається, що адресою міста проживання боржника є: АДРЕСА_1 .

В свою чергу, відповідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 3 Закону визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Також зазначено, що документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

Судом, з метою перевірки місця проживання (перебування) або місцезнаходження боржника ОСОБА_1 , яке зазначено в клопотанні, було сформовано запит в Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію, відповідно до відповіді якої вбачається, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та даними Реєстру територіальної громади м. Києва не зареєстрований.

Частиною 1 чт.465 ЦПК України визначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Статтею 466 ЦПК України передбачені вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; мотиви подання клопотання (ч.1 ст.466 ЦПК України).

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.2 ст.466 ЦПК України).

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України (ч.3 ст.466 ЦПК України).

Як вбачається із наданих суду матеріалів, звертаючись до суду з вищезазначеним клопотанням від імені Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району, останнє підписане начальником інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району Грузіною Людмилою Анатоліївною .

Однак, всупереч вимогам ч.3 ст.466 ЦПК України, до вказаного клопотання не долучений документ, що посвідчує повноваження вказаного представника.

Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст. 466 ЦПК України у наданому клопотанні не наведено жодного мотиву для його подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Із урахуванням вище викладеного, встановивши, що клопотання подане без додержання вимог ст. 466 ЦПК України, наявні правові підстави для залишення його без розгляду та повернення разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258, 259, 260, 353, 354, 462-469 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання Інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Кобринському району про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь відносно ОСОБА_1 - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: