Провадження № 22-ц/811/161/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Баірової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

04.12.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Н.М. звернулась до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа №446/414/19, виданого 18.11.2020 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів у розмірі 284500 грн. згідно договору купівлі-продажу будівельних матеріалів №01-10/05-17 від 10.05.2017 року та судового збору в розмірі 4267 грн. 50 коп., та наказу Господарського суду Львівської області №914/1493/18 від 03.06.2019 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів у розмірі 35350 грн. 01 коп.

В обгрунтування заявлених вимог приватний виконавець посилалась на те, що у неї на виконанні знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП№63712119 з примусового виконання названих вище виконавчих документів, виконавче провадження по яким відкрите постановами від 06.11.2019 року та 23.11.2020 року.

Зазначає, що боржнику відомо про назване виконавче провадження, постановою приватного виконавця від 06.11.2019 року накладено арешт на його майно, однак, коштів на рахунках та майна, на яке можна було б звернути стягнення в рахунок погашення боргу, немає, боржник на виклики приватного виконавця не з`являється, декларації про доходи та майно не подав і жодних дій по виконанню судових рішень не вчинив, що свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями зобов`язань, позаяк, систематично перетинає державний кордон України, не вживаючи заходів щодо виконання судових рішень за рахунок належного йому майна та доходів.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань: по виконавчому листу №446/414/19, виданому 18.11.2020 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів у розмірі 284500 грн. згідно договору купівлі-продажу будівельних матеріалів №01-10/05-17 від 10.05.2017 року та судового збору в розмірі 4267 грн. 50 коп.; по наказу Господарського суду Львівської області №914/1493/18 від 03.06.2019 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів в розмірі 35350 грн. 01 коп., з яких: 27450 грн. основний борг, 783 грн. 87 коп. інфляційні втрати, 579 грн. 52 коп. 3% річних, 1493 грн. 40 коп. судовий збір, 5043 грн. 22 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що виконавець не встановила майнового стану боржника та його реальну спроможність виконати судові рішення.

Стверджує, що жодних викликів до приватного виконавця та повідомлень про обов`язок подати декларацію він не отримував.

Вважає, що правових підстав для обмеження його у праві виїзду за межі України не було, оскільки виконавцем не доведено факту його ухилення від виконання покладених на нього судовими рішенням обов`язків.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому розгляд справи проведено апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення представника боржника в підтримання апеляційної скарги, заперечення приватного виконавця, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у вказаному вище випадку запроваджується у порядку, передбаченому законодавством.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною п`ятою статті 19 цього Закону визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватись від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати у встановленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідних обставин; своєчасно з`являтись на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, за змістом вказаної вище норми процесуального закону суд, який вирішує подання, повинен перевірити наявність обставин, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), на момент звернення державного або приватного виконавця з таким поданням.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у зведеному виконавчому провадженні ЗВП№63712119 з примусового виконання виконавчого листа №446/414/19, виданого 18.11.2020 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів у розмірі 284500 грн. згідно договору купівлі-продажу будівельних матеріалів №01-10/05-17 від 10.05.2017 року та судового збору в розмірі 4267 грн. 50 коп., та наказу Господарського суду Львівської області №914/1493/18 від 03.06.2019 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Еталон-Ком» грошових коштів у розмірі 35350 грн. 01 коп., виконавчі провадження по яким відкриті постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. від 06.11.2019 року та 23.11.2020 року і, в подальшому, постановою від 23.11.2020 року об`єднані в одне зведене виконавче провадження (а.с.9, 12-13, 16-19).

Постанови про відкриття виконавчого провадження були надіслані боржнику на адресу, зазначену у виконавчому листі (а.с.10-11, 14-15, 20-21), і відомостей про зміну місця проживання боржника в матеріалах справи немає.

Отже, наданими приватним виконавцем матеріалами виконавчого провадження підтверджується той факт, що боржник обізнаний про відкрите відносно нього виконавче провадження, оскільки приватним виконавцем дотримано вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, в результаті проведених приватним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання вказаних вище виконавчих документів ні доходу, ні коштів на рахунках, ні майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення для виконання судових рішень, не встановлено, боржник не подав до приватного виконавця відомостей про свої доходи та/чи майно, на яке можна було б звернути стягнення для погашення існуючої перед стягувачем заборгованості, на неодноразові виклики до приватного виконавця (а.с.30-42) не з`являвся і жодних дій по виконанню своїх боргових зобов`язань не вчинив, позаяк, згідно наданої Державною прикордонною службою України інформації (а.с.52), боржник неодноразово перебував за межами України, що підтверджує факт наявності у нього доходу, про який він приватного виконавця не повідомляє, та, відповідно, підтверджує факт ухилення його від виконання своїх боргових зобов`язань за судовими рішеннями.

Отже, є всі підстави для висновку про те, що боржнику було відомо про відкриті відносно нього виконавчі провадження і що він ухилився від виконання судових рішень, не виконавши своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»,

Додаткові пояснення та документи, які подав представник боржника до апеляційного суду, зокрема, щодо винесення приватним виконавцем постанови від 27.05.2021 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №446/414/19, виданого 18.11.2020 року Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області, та часткової сплати боржником у період з березня по червень 2021 року боргу на суму 3000 грн. (а.с.129-132), не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки названі вище дії та рішення вчинені вже після розгляду даної справи судом першої інстанції і законом визначено порядок та підстави для скасування вжитого до боржника тимчасового обмеження, окрім того, залишається не виконаним інший названий вище виконавчий документ.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 12 серпня 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.