Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

Справа №348/2291/20

12 серпня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області заяву представника Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», адвоката Мороз Оксани Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго», адвокат Мороз О.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ПАТ «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії.

Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго», м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34, п.і.76014, , понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. при представленні інтересів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» у справі №348/2291/20.

В судове засідання представник позивача не прибула, натомість у вказаній заяві про відшкодування судових витрат просила проводити її розгляд у відсутності представника ПАТ «Прикарпаттяобленерго».

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду даної заяви повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, а також у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало.

Розглянувши заяву представника ПАТ «Прикарпаттяобленерго», дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24.11.2020 року ПАТ «Прикарпаттяобленерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії.

Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Прикарпаттяобленерго" борг за спожиту необліковану електроенергію в сумі 4764 грн. 00 коп. та судові витрати по справі, які складаються із сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу.

Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 04.06.2021 року позов ПАТ "Прикарпаттяобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії було задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго», м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34, п.і.76014, заборгованість за спожиту необліковану електроенергію в сумі 4764 грн. 00 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. 00 коп.

Як зазначено вище, у позовній заяві представник позивача крім позовних вимог просила також стягнути з відповідача на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги.

На підтвердження понесених ПАТ «Прикарпаттяобленерго» витрат на правничу допомогу в ході розгляду даної справи, представником позивача відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України в п`ятидений строк подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат, до якої долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги №2019/2495 від 02.12.2019 року, копію договору про надання професійної правничої допомоги №2021/20 від 04.01.2021 року, акт приймання-передачі послуг від 07.06.2021 року, за договором про надання професійної правничої допомоги №2021/20 від 04.01.2021 року та платіжне доручення №41750 від 09.06.2021 року, згідно якого ПАТ «Прикарпаттяобленерго» сплачено ОСОБА_2 7000 грн. 00 коп. за надання професійної правничої допомоги.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Як вбачається із акту приймання-передачі послуг від 07.06.2021 року, за договором про надання професійної правничої допомоги №2021/20 від 04.01.2021 року, долученого до заяви про ухвалення додаткового рішення, оплаті підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп., які складаються з: проведення попереднього аналізу справи, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір інформації та документів - 1000 грн. 00 коп., складання позовної заяви - 2000 грн. 00 коп., складання інших клопотань та заяв з процесуальних питань - 2000 грн. 00 коп., участь адвоката у двох судових засіданнях, по 1000 грн. 00 коп., що становить 2000 грн. 00 коп.

Разом з тим, суд констатує, що увідповідності до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ПАТ «Прикарпаттяобленерго», з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп., згідно акту приймання-передачі послуг від 07.06.2021 року, за договором про надання професійної правничої допомоги №2021/20 від 04.01.2021 року та платіжного доручення №41750 від 09.06.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника ПАТ «Прикарпаттяобленерго», адвоката Мороз О.М. про ухвалення додаткового рішення по даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.141, 246, 258, 259, 260, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», адвоката Мороз Оксани Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії задоволити.

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості необлікованої електроенергії.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34, , на поточний рахунок НОМЕР_2 у філії ІФ обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 336503, , - 7000 грн. 00 коп., витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.