Справа № 202/5051/21
Провадження № 2-з/202/151/2021
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 серпня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі - Піявському Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 7452 від 22.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що предметом спору по справі за її позовом до ОСОБА_2 є 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , котра була набута нею на підставі договору дарування від імені ОСОБА_3 , з яким заявник розлучилася 16.10.2012 року. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя. Визнано Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . В порядку поділу спільно нажитого майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 та за ОСОБА_1 визнано право власності на ј частину квартири АДРЕСА_2 . Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2021 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 року було скасовано, справа призначена до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя залишено без розгляду. Тобто заочне рішення, на підставі якого спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника, а саме, заявника ОСОБА_1 , було скасовано. Заявник вважає, що її позов до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння призведе до відчуження останньою спірної частини квартири. Невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 цієї статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу права власності на ј частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку набуто ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 7452 від 22.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А.

Приймаючи до уваги, що відчуження квартири за вказаною адресою може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, заявленим нею позовним вимогам, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та вважає можливим заборонити відповідачу та будь-яким особам відчужувати ј частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , котра набута ОСОБА_2 на підставі договору дарування.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Керуючись статтями 149, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

В інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) та будь-яким іншим особам відчужувати ј частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка набута ОСОБА_2 на підставі договору дарування, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, до ухвалення рішення по справі та набрання ним законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Бєльченко Л.А.