Дата документу 18.08.2021 Справа № 337/2524/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 337/2524/20Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А. Повний текст рішення складено 30.11.2020 року.
Пр. № 22-ц/807/848/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева Артема Юрійовича на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева Артема Юрійовича про захист прав споживачів шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-7), в якому просив визнати незаконними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» щодо відмови включення ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів та зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в сумі невиплаченого залишку вкладу в розмірі 6926,56 доларів США та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що відповідачем протиправно відмовлено у внесенні ОСОБА_1 до реєстру кредиторів з посиланням на пропуск строку пред`явлення кредиторських вимог, оскільки строк був пропущений з незалежних від неї обставин. 22.12.2014 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/10102/14-ц вирішено стягнути з ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на його 16217,77 доларів США. Постановою Правління Національного банку України №408 від 23 червня 2015 року ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №121 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА». 21.05.2019 року Постановою правлення НБУ №352-рш було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ«КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА». Після віднесення банку до категорії неплатоспроможних на підставі відповідної постанови НБУ, згідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивачу виплачено гарантовану суму відшкодування у розмірі 200 000,00 грн., а решту суми у розмірі 6926,56 дол. США віднесено до кредиторських вимог, які не виплачено. В зв`язку з запровадженням процедури ліквідації Фондом розміщено оголошення в газеті «Голос України» № 96 (7102) від 24.05.2019 р. та надано 30 денний строк для подання кредиторських вимог. Позивач не зміг подати заяву про визнання вимог кредитора вчасно у встановлений законом 30-ти денний термін за поважних обставин оскільки з 09.06.2019 р. по 12.07.2019 року перебував за кордоном. 13.072019 року відповідачу позивачем було направлено заяву про поновлення строку на звернення з вимогою кредитора та визнання кредитором ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» у сумі всіх належних йому коштів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Ширіну С.А. (а.с. 20).

Ухвалою судді суду першої інстанції (а.с. 22) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року (а.с. 75-78) позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі задоволено.

Визнано протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. на ліквідацію ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» при розгляді вимог щодо включення вимог ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів за вкладом у ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на суму 6926,56 доларів США.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в розмірі 6926,56 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. у своїй апеляційній скарзі (а.с. 82-92) просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову позивача відмовити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 127).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 18 січня 2021 року (а.с. 95), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 97), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 102-103).

Відповідач подав апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду цієї справи, призначеного на 14 квітня 2021 року, на іншу дату після закінчення карантинних обмежень у зв`язку із епідемією коронавірусу в Україні щодо перевезення громадського транспорту у м. Києві та провести наступне судове засіданні в режимі відеоконференції в Київському апеляційному суді або в Подільському районному суді м. Києва або іншому суді, що територіально розташований у м. Києві (а.с. 107-110).

Проте, розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 14 квітня 2021 року, не відбувся через перебування судді-члена колегії на нетривалому лікарняному, який не давав можливості замінити її іншим суддею в автоматизованому порядку (довідка а.с. 111), та був відкладений поза межами судового засідання та за відсутності можливості вирішити питання відповідача про відеоконференцію, з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача у період з 09 червня 2021 року по 23 липня 2021 року включно (а.с. 115).

У судове засідання 18 серпня 2021 року належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 114) відповідач ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. не з`явився, в день даного судового засідання (18 серпня 2021 року) електронною поштою подав повторно клопотання про відкладення розгляду справи на цей раз через зайнятість його представника в іншому суді в іншій справі за участю інших осіб (а.с. 116-120) та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Проте, за змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідача та його представників було достатнього часу з дати відкриття апеляційного провадження у цій справі (18 січня 2021 року - а.с. 95) надати апеляційному суду всі необхідні додаткові письмові пояснення та докази, якщо відповідач вважав за необхідне це зробити, а також завчасно з дати отримання судової повістки відповідачем у цій справі - 19.04.2021 року (а.с. 114) на дане судове засідання (18.08.2021 року) скорегувати роботу своїх представників чи заявити клопотання про відеоконференцію саме на дане судове засідання.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки представника відповідача у дане судове засіданні і на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України ухвалив: у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції у цій справі відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю позивача ОСОБА_1 .

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у цій справі, керувався ст. ст. 15, 192, 526, 1058, 1060 ЦК України, ст. 22. Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 2, 27, 28, 34, 45, 47, 48, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, враховував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 29 серпня 2018 року у справі №755/17365/15-ц та від 20 березня 2019 року у справі №456/450/16-ц, і виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі, наявності підстав для задоволення останніх.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 22 грудня 2014 року рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 липня 2015 року у справі №334/10102/14-ц вирішено стягнути з ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА»» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за депозитним договором у розмірі 16217,77 доларів США (а.с. 8-11).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України №408 від 23 червня 2015 року ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №121 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ Фінансова ініціатива» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

21.05.2019 року постановою правлення НБУ №352-рш було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та призначено ліквідатора та запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» у зв`язку із його неплатоспроможністю.

В газеті «Голос України» № 96 (7102) від 24.05.2019 р. опубліковано оголошення про ліквідацію ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА», вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію.

Згідно із ч. 5 ст. 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебігу ліквідаційної процедури (ч. 4 ст. 49 Закону № 4452-VI).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що на звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2019 року про визнання грошових вимог кредитора (а.с. 13), відповідач листом від 16 серпня 2019 року №293 повідомив, що відомості про ліквідацію банку опубліковано 24 травня 2019 року і протягом 30 днів з указаної дати він не заявив своїх вимог до банку уповноваженій особі, тому пропустив визначений законодавством строк для подачі кредиторської вимоги . Згідно із ч. 1 ст. 49 Закону № 4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Отже, про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку. Разом з тим Закон № 4452-VI не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин. Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів (а.с.16).

Проте, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач не мав можливості заявити Уповноваженій особі свої вимоги до банку у вказаний період, оскільки з 09.06.2019 р. по 12.07.2019 року перебував в Польській Народній Республіці та повернувся звідти 12.07.2019 року (а.с. 14-15), тобто вже після завершення 30-денного терміну, встановленого ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що строк для пред`явлення вимог кредитора пропущено позивачем незалежно від його волі та з об`єктивних причин.

Відповідно до п. 4.30 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 №2, у разі необхідності Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані Фондом в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) про виправлення помилки, допущеної Фондом в особі відповідного структурного підрозділу Фонду чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів; клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) про збільшення/зменшення вимог кредитора, що виникли під час проведення ліквідації, які отримані від Фонду та інших державних органів на підставі заяви про задоволення додаткових вимог; клопотання Фонду в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) про зменшення вимог кредитора(ів) в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог, передбачених статтею 46 Закону; договору уступки права вимоги боргу, засвідченого нотаріально. Такі зміни вносяться до реєстру акцептованих вимог кредиторів виключно в межах черги, до якої було включено вимогу, яку уступлено, та у сумі, що не перевищує суму (залишок суми) вимог, яку акцептовано за таким кредитором; зняття накладеного за рішенням суду арешту з рахунку; виконання зобов`язання перед цим банком, щодо якого вклад, розміщений у такому банку, використовувався як засіб забезпечення його виконання.

На думку суду першої інстанції, обмеження кредиторів надзвичайно коротким строком на звернення з вимогами про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними, було б непропорційним, а таке втручання у права кредиторів на мирне володіння їх майном неправомірним. Що узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 755/17365/15-ц та від 20 березня 2019 року у справі №456/450/16-ц, які є обов`язковими для врахування загальними судами у цій справі в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Відтак, суд першої інстанції правильно вважав, що строк на звернення із заявою про визнання грошових вимог кредитора ОСОБА_1 не порушено. Натомість, посилання відповідача на те, що пропуск строку пред`явлення кредиторської заяви через відсутність в країні не є підставою для відновлення встановленого строку, оскільки строк на пред`явлення вимоги про включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів є пересічним та відновленню або поновленню не підлягає, суперечить висновкам вище наведеним, та є суб`єктивним тлумаченням.

Позивачу виплачено відповідачем гарантовану суму відшкодування у розмірі 200000,00 грн.

Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів (гарантованої суми) за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Офіційний курс НБУ станом на 24.06.2015 р. (дату введення тимчасової адміністрації) становив 21.5257 грн. за 1 долар США.

Таким чином, відповідачем було виплачено позивачу 200000,00 грн.: 21,5257 = 9291,21 долар США. Залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 6926,56 доларів США. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. про захист прав споживачів шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів, є підставними та підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги відповідача є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Сторони у цій справі визнали (ст. 82 ч. 1 ЦПК України), що спір, який виник між ними, має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 757/56680/16 (а.с. 121-127), який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та зокрема відповідачем апеляційному суду не надані.

Відповідач та його представник не надали суду першої інстанції належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та у спростування позову позивача у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева А.Ю. не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Караченцева Артема Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 26.08.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.