Справа № 283/2629/19
провадження №2/283/14/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіної А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

27.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем.

Предметом позовних вимог, з урахуванням їх збільшення відповідно до заяви від 06.10.2020 року, є стягнення з правонаступника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 на свою користь матеріальної шкоди у розмірі 92132 грн. та судових витрат, пов`язаних із проведенням судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 5 тис. грн. та витрат на оплату судового збору, сплаченого ОСОБА_1 при поданні позовної заяви до суду у розмірі 768,40 грн.

Підставою позовних вимог є те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . 06.09.2019 року ОСОБА_3 спалював сухе листя та траву в небезпечній близькості до належного позивачеві домоволодіння, в результаті чого вогонь перекинувся на її житловий будинок, який внаслідок загорання був частково знищений.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явилася, у ході судового розгляду справи вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити їй у задоволенні позову, оскільки вважає, що матеріалами справи не встановлено дій з боку її батька ОСОБА_3 , які б давали правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вивчивши письмові матеріали справи, врахувавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 131129005 від 17.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, загальною площею 66,4 кв.м., житловою 16,9 кв.м., розташованому в АДРЕСА_1 . Складовими частинами даного домоволодіння є: веранда «а», сарай «Б», сарай «В», літня кухня «Л», огорожа 1, ворота 2, колодязь 3 (а.с.6).

Також матеріали справи містять технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений Малинським районним комунальним підприємством з технічної інвентаризації станом на 31.01.2018 року (а.с.7-10).

З матеріалів, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Малинського відділення поліції за №3288 від 06.09.2019 року, наданих суду Малинським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області на запит, вбачається, що 06.09.2019 року до чергової частини Малинського ВП надійшло телефонне повідомлення від чергового диспетчера Малинського МРВ УДСНС про те, що в АДРЕСА_1 сталася пожежа. Проведеною перевіркою встановлено, що за даною адресою знаходиться будинок, власником якого є ОСОБА_1 , яка в ході опитування пояснила, що 06.09.2019 року, близько 17 години, вона знаходилась за місцем свого проживання в с. Горинь Малинського району та в цей час їй зателефонувала жителька с. Іванівка Малинського району ОСОБА_4 і повідомила, що гр. ОСОБА_3 під час спалювання сухої трави на своїй присадибній земельній ділянці з власної необережності спричинив загорання підсобного приміщення, належного ОСОБА_1 (а.с.35-51).

Згідно рапорту старшого інспектора-чергового Малинського відділення поліції Добровольського В.В. від 06.09.2019 року, 06 вересня 2019 року о 15 год. 57 хв. до чергової частини надійшло повідомлення від оператора служби «102» про виникнення пожежі в с. Іванівка. Повідомлення про загорання надійшло від ОСОБА_5 , заявник ОСОБА_6 (а.с.36).

06.09.2019 року старшим слідчим СВ Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області Романюк Ю.В. в присутності понятих ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) було проведено огляд місця події домогосподарства по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_1 . Проведеним оглядом встановлено, що між домогосподарствами по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 наявний пошкоджений, обвуглений трав`яний покрив. "По ходу руху від господарства АДРЕСА_3 , точніше по ходу руху присадибної ділянки, виявлено обвугленість травяного покриву. На вказаній присадибній ділянці ( АДРЕСА_3 ) на відстані 30 м від тильної частини сараю виявлено два згарища, діаметром близько 67-70см, обвугленість трав`яного покриву від вказаних згарищ розповсюдилася по присадибній ділянці в напрямку господарства №21". В подальшому, під час огляду присадибної ділянки, яка домогосподарствами не огороджена, трав`яний покрив по всій території обвуглений. До протоколу огляду додається фотоілюстрація місця події (а.с. 39-43).

Також в даних матеріалах містяться пояснення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_3 , з яких слідує, що їй зателефонувала сусідка та повідомила про факт пожежі, яка виникла у сараї домоволодіння АДРЕСА_1 . Дане підсобне приміщення повністю згоріло (а.с.44).

Згідно пояснень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_4 , 06.09.2019 року ОСОБА_4 перебувала на дачі в АДРЕСА_2 та спостерігала, як ОСОБА_3 спалював картоплище. При цьому на вулиці була вітряна погода. На зауваження ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не відреагував та в подальшому вона побачила, як у сусідки ОСОБА_1 горить сарай (а.с.45).

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_5 пояснила, що 06.09.2019 року перебувала по АДРЕСА_5 та спостерігала, як ОСОБА_3 намагався загасити полум`я, яке наблизилося до домоволодіння ОСОБА_1 , проте в подальшому відбулося загорання підсобного приміщення сараю. Після цього ОСОБА_10 повідомила про факт пожежі сільського голову (а.с.47).

ОСОБА_3 надав пояснення, згідно яких 06.09.2019 року близько 14 год. 30 хв. він підпалив траву на власній присадибній земельній ділянці. В подальшому через сильний вітер вогонь перейшов на підсобне приміщення, належне ОСОБА_1 , яке повністю згоріло. Власними силами ОСОБА_3 не вдалося загасити полум`я (а.с.48).

Отже, 06.09.2019 року комісією у складі провідного інспектора Малинського МРВ Управління ДСНС України у Житомирській області Буханчука І.А., дільничного офіцера поліції ОСОБА_11 , за участі потерпілої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було складено Акт про пожежу, з якого вбачається, що пожежу ліквідовано 06.09.2019 року о 17 год. 45 хв. В результаті пожежі знищено господарську будівлю та все майно, що в ній зберігалося, а також два господарські сараї з дровами та літню кухню. Ймовірною причиною пожежі вказано необережне поводження з вогнем ОСОБА_3 при гасінні пожежі врятовано сам житловий будинок (а.с.49-50).

З листа Малинського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області №8232/216/01-2019 від 01.10.2019 року вбачається, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що у даному випадку в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому кримінальне провадження по даному факту не розпочиналося (а.с.51).

Ухвалою суду від 21.02.2020 року призначено у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: який розмір матеріальної шкоди завданої знищенням (пошкодженням) господарських приміщень садиби за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок пожежі 06 вересня 2019 року?

Проведення експертизи доручено експерту ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.60).

Відповідно до висновку судових експертів Свістунова І.С. та ОСОБА_12 №213/08-2020 від 20.08.2020 року, під час натурного візуально-інструментального обстеження експертом встановлено, що сарай «Б» та сарай «В» відсутні. Експерти припускають, що дані об`єкти були знищені пожежею. До висновку додаються фотознімки зі зображенням наочно вигляду житлового будинку та пошкоджених пожежею елементів будинку. На момент проведення обстеження конструктивні елементи та опорядження житлового будинку і літньої кухні пошкоджені в результаті пожежі, а також знищені повністю сарай «Б» та сарай «В».

За результатами проведеного натурного обстеження встановлено пошкодження житлового будинку «А», а саме: тильна стіна частково пошкоджена, має масові сліди обвуглення, яке спричинено прямим впливом вогню та потребує заміни; азбестоцементні хвилясті лінії покрівлі частково пошкоджені, наявні просвіти; конструкція даху частково зруйнована, на дерев`яних кроквах, ригелях та мауерлатах наявне обвуглення, яке спричинено прямим впливом вогню та потребує заміни. Також встановлено пошкодження літньої кухні «Л», а саме: тильна стіна повністю зруйнована, наявні елементи каркасу мають значне обвуглення, яке спричинене прямим впливом вогню; стіни з правого та лівого фасадів літньої кухні частково зруйновані, мають значне обвуглення, яке спричинене прямим впливом вогню; азбестоцементні хвилясті листи покрівлі частково пошкоджені та частково відсутні; дерев`яні балки мають значні пошкодження, обвуглення, що спричинено прямим впливом тощо.

При обстеженні приміщень житлового будинку «А» пошкоджень в результаті пожежі або залиття внаслідок гасіння пожежі не виявлено.

Загальний технічний стан будинку станом на момент проведення дослідження можливо оцінювати як незадовільний (експлуатація можлива лише за умови проведення ремонту). Пошкодження літньої кухні є значними та привели до втрати міцності, стійкості та просторової жорстокості конструкції каркасу, що спричинило нахил самої літньої кухні. Проведення ремонтно-будівельних робіт щодо відновлення конструкцій літньої кухні є технічно неможливим.

Отже, судовими експертами надано наступний висновок за результатами проведеної експертизи: вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок пожежі в діючих цінах на момент проведення дослідження складає 92132,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 15355,33 грн., в тому числі вартість завданої матеріальної шкоди по житловому будинку 76063,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 12677,17 грн.; господарських будівлях 16069,00 грн., в т.ч. ПДВ (20%) 2678,17 грн. (а.с.68-107).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванівка помер первісний відповідач по справі ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №8 (а.с.124).

У зв`язку з цим ухвалою суду від 28.10.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди закрито; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем в частині відшкодування матеріальної шкоди зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача (а.с.126).

02.04.2021 року до Малинської державної нотаріальної контори судом направлено запит щодо надання за наявності спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.127).

Листом завідувача Малинської державної нотаріальної контори Іваненко О.М. №01-16/283 від 06.04.2021 року повідомлено суд, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 заведена у Чотирнадцятій київській державній нотаріальній конторі (а.с.128).

Ухвалою суду від 09.04.2021 року зобов`язано Чотирнадцяту київську державну нотаріальну контору надати суду відомості про заведену спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.129).

19.04.2021 року від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа №174/2021 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с.132-141). Так, з даної спадкової справи вбачається, що вона заведена за заявою доньки спадкодавця ОСОБА_2 , якій за життя ОСОБА_3 заповів належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_7 .

Ухвалою суду від 28.04.2021 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 його доньку ОСОБА_2 (а.с.143).

Ухвалою суду від 17.06.2021 року зобов`язано КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради надати суду відомості про інвентаризаційну вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_7 (а.с.149).

05.07.2021 року від КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 17.06.2021 року, з якої вбачається, що первинна інвентаризація житлового будинку по АДРЕСА_7 була здійснена 30.06.2010 року на замовлення ОСОБА_3 та становить 46580,00 грн.

Показання свідків:

Свідок ОСОБА_4 , 1963 року народження, мешканка АДРЕСА_4 , у ході судового засідання, яке відбулося 21.02.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що 06.09.2019 року близько 15-16 години вона вийшла до присадибної ділянки власного домоволодіння, де побачила, як сусід ОСОБА_3 спалює суху траву. Свідок зробила зауваження ОСОБА_3 , оскільки в спеку могла виникнути пожежа, проте останній на зауваження не відреагував. В подальшому свідок почула від сусідки, що виникло загорання домоволодіння, належного ОСОБА_1 . Сусіди здійснили заходи по гасінню пожежі та викликали службу порятунку «101». В цей час ОСОБА_3 зайшов до власного помешкання і більше з нього не виходив. Зі слів свідка, на сьогоднішній день користуватися підсобними приміщеннями не представляється можливим. В подальшому на виклик приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_10 , 1987 року народження, мешканка АДРЕСА_5 , у ході судового засідання, яке відбулося 06.10.2020 року щодо обставин, які їй відомі по справі пояснила, що 06.09.2019 року в обідній час вона йшла разом зі своїми знайомими до сусіда, проживаючого в АДРЕСА_5 та спостерігала, як ОСОБА_3 сидить на лаві. Через деякий час (орієнтовно через 10 хвилин) ОСОБА_10 побачила дим, потім свідок побачила, що на полі горіла трава та загорілося домоволодіння позивача, при цьому пожежа розповсюдилася по всій території городу. Також свідок спостерігала, як ОСОБА_3 намагається загасити пожежу віником для прибирання, а потім поливає відром з річковою водою траву. ОСОБА_10 зателефонувала голові сільської ради і повідомила про факт пожежі, також проінформувала про пожежу сусідку ОСОБА_9 , проживаючу по АДРЕСА_3 . В подальшому сусіди здійснили заходи по гасінню пожежі. Щодо конкретної особи, з вини якої відбулося загорання домоволодіння, свідку невідомо. При цьому свідок зазначила, що ОСОБА_3 за такий нетривалий проміжок часу, коли вона останнього разу його бачила на лаві (орієнтовно 10 хвилин) не мав фізично змоги здійснити підпал трави.

Свідок ОСОБА_13 , 1984 року народження, працюючий інспектором в Коростенському районному управлінні ДСНС України в Житомирській області, у ході судового засідання, яке відбулося 23.07.2021 року щодо обставин, які йому відомі по справі пояснив, що 06.09.2019 року о 15 год. 33 хв. від гр. ОСОБА_5 до диспетчерської поступив виклик щодо виникнення пожежі в АДРЕСА_5 . Рятувальники відреагували на виклик та здійснили заходи по гасінню пожежі. Після цього свідок приїхав на місце події у якості інспектора Малинського МРВ Управління ДСНС України в Житомирській області та, поспілкувавшись з мешканцями села, в тому числі з дружиною ОСОБА_3 , склав акт про пожежу. Свідок зазначив, що думки односельців були розділені, оскільки частина опитуваних людей повідомила, що ОСОБА_3 причетний до виникнення пожежі, а інші пояснили, що спостерігали лише за тим, як ОСОБА_3 намагався її загасити. При цьому ніхто з опитуваних конкретно не повідомив, що саме ОСОБА_3 здійснив підпал трав`яного покриву, а сказали, що існує така ймовірність та це взагалі можливо. В подальшому зібрані матеріали по вищезазначеній пожежі були передані до правоохоронних органів для того, щоб вони в межах своєї компетентності розслідували даний факт та дійшли певних висновків.

На запитання щодо зазначення в акті про пожежу ймовірної причини її виникнення необережне поводження з вогнем ОСОБА_3 , свідок пояснив, що такого висновку дійшов у зв`язку з тим, що більшість опитуваних ним людей повідомила, що спостерігала, як саме ОСОБА_3 спалював картоплище біля домогосподарства, яке в подальшому було пошкоджене внаслідок дії пожежі.

Отже, при прийнятті рішення по даній справі суд враховує покази свідків та інформацію, яка зафіксована у наступних документах:

-акті про пожежу від 06.09.2019 року, в якому зазначено, що пожежею знищено господарську будівлю та майно, що в ній знаходилося, а також два господарські сараї з дровами, літню кухню. Крім того пожежею частково пошкоджено житловий будинок;

-протоколі огляду місця події від 06.09.2019 року, згідно якого встановлено, що по ходу руху від господарства АДРЕСА_3 , точніше по ходу руху присадибної ділянки, виявлено обвугленість травяного покриву. На вказаній присадибній ділянці ( АДРЕСА_3 ) на відстані 30м від тильної частини сараю виявлено два згарища, діаметром близько 67-70см, обвугленість трав`яного покриву від вказаних згарищ розповсюдилася по присадибній ділянці в напрямку господарства №21;

-висновку експертів №213/08-2020 від 20.08.2020 року, згідно якого визначено розмір матеріальної шкоди завданої пошкодженням (знищенням) житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_5 внаслідок пожежі, а саме: 92132,00 грн. з ПДВ, що складається з наступного: матеріальна шкода внаслідок пошкодження стін та даху житлового будинку «А» - 76063,00 грн.; матеріальна шкода внаслідок знищення сараю «Б» - 8218,00 грн.; матеріальна шкода внаслідок знищення сараю «В» - 1612,00 грн.; матеріальна шкода внаслідок пошкодження літньої кухні «Л» - 6239,00 грн. Вказаний висновок судової експертизи є чітким та конкретним, обґрунтованим та належно мотивованим, виконаний на підставі відповідних методик, ґрунтується на матеріалах цивільної справи і чинному законодавстві, у суду не виникає сумнівів щодо його правильності, а тому суд вважає висновок експертів №213/08-2020 від 20.08.2020 року належним та допустимим доказом по справі.

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Суд наголошує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, потрібно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Отже, наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Згідно статті 129 Конституції України, статей 12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 справа №643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 не довела відсутність вини її батька ОСОБА_3 у частковому знищенні домогосподарства позивача, що сталося 06.09.2019 року.

При цьому, матеріалами справи та показами свідків доведено факт спричинення позивачу шкоди діями саме ОСОБА_3 , яке полягає у пошкодженні житлового будинку та літньої кухні, а також знищенні двох господарських споруд. Також доведено розмір спричиненої шкоди належними та допустимими доказами.

Враховуючи зазначене, суд при вирішенні справи бере до уваги найважливіші, змістовні документи, які є належними та допустимими доказами по справі акт про пожежу від 06.09.2019 року, протокол огляду місця події від 06.09.2019 року та висновок судової експертизи щодо обставин та причин виникнення пожежі у домоволодінні позивача, розміру завданої шкоди.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд вважає, що відповідальність за спричинену майнову шкоду позивачці повинен нести ОСОБА_3 , від дій якого виникла пожежа та, враховуючи смерть останнього, відповідальність покладається на його спадкоємця, відповідача по справі доньку ОСОБА_2 .

Висновком судових експертів №213/08-2020 від 20.08.2020 року визначено суму матеріальної шкоди, завданої позивачці, в загальному розмірі 92132,00 грн., з врахуванням ПДВ 15355,33 грн.

Позивачка оцінює матеріальну шкоду також у розмірі 92132,00 грн., спираючись на висновок експертизи.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо розміру шкоди, яка підлягає до стягнення з відповідача, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що первісний відповідач по цивільній справі, що розглядається, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_2 . У зв`язку з цим ухвалою суду від 28.04.2021 року ОСОБА_2 залучено до участі в справі, як правонаступника відповідача.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину та не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину (ч.4 ст.1231 ЦК України).

Отже, аналіз норм статей 1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Згідно матеріалів спадкової справи №174/2021, відкритої Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_2 , за життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_7 заповів на користь своєї доньки ОСОБА_2 .

З листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №354 від 05.07.2021 року вбачається, що інвентаризаційна вартість, що була обрахована 30.06.2010 року (станом на дату первинної інвентаризації житлового будинку АДРЕСА_7 ) становить 46580,00 грн.

Отже, суд приходить до висновку про те, що матеріальна шкода, завдана внаслідок необережного поводження ОСОБА_3 з вогнем, повинна відшкодовуватися його спадкоємцем ОСОБА_2 у межах вартості нерухомого майна, яке було одержане нею у спадщину, а саме у розмірі 46580,00 грн.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат,пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно платіжного документу №0.0..1 від 25.10.2019 року, ОСОБА_1 понесла витрати на оплату судового збору при поданні позовної заяви до суду у розмірі 768,40 грн. (а.с.1).

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача судові витрати в рахунок відшкодування судового збору у розмірі 350,39 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 20.08.2020 у справі 283/2629/19 за клопотанням позивача призначалася судова будівельно-технічна експертиза, витрати за проведення якої здійснено ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання висновку експертів від 20.08.2020 року та квитанцією № 0.0..1 від 24.042020 року, згідно якої позивачем сплачено вказану суму коштів (а.с.107,117).

Враховуючи, що суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 , то в такому разі суд дійшов висновку про необхідність застосування положень пункту третього частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, за яким у разі часткового задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені позивачем витрати, пов`язані із проведенням судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 2 280 грн. (45,60%).

Керуючись ст. 12,23,76,81,133,141,200,258,265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок необережного поводження з вогнем задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2

на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3

матеріальну шкоду, завдану внаслідок необережного поводження ОСОБА_3 з вогнем у розмірі 46580 (сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_8 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканки АДРЕСА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судові витрати у загальному розмірі 2630,39 грн., які складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 350,39 грн. та витрат на оплату судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2280 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 23 липня 2021 року.

Суддя