Справа № 462/5528/21
УХВАЛА

06 серпня 2021 року м. Львів

Суддя Залізничного суддя Залізничного районного суду міста Львова Гедз Б.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Ум Факторинг», за участю третіх осіб: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1229, виданий 18.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг», ідентифікаційний код юридичної особи 40274286, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7/1, реквізити: IBAN НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805 заборгованість за Кредитним договором № 3262093 на загальну суму боргу 14 814,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот чотирнадцять гривень) та стягнути з відповідача сплачені судові витрати.

Крім цього, разом з позовною заявою позивач також звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, а саме просить суд зупинити стягнення за виконавчим написом № 1229, виданого 18.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з позивача на користь ТзОВ «УМ Факторинг» - заборгованості на загальну суму 33 300,00 грн. до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В обгрунтування звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач вказує на гостру необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, оскільки такий оскаржується ним у судовому порядку, вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом з порушенням діючого законодавства, при цьому у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову в рахунок погашення заборгованості на підставі вказаного виконавчого напису з його банківських рахунків буде стягнуто належні йому грошові кошти, повернення яких у майбутньому буде ускладнено, що є порушенням його прав.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суддя, вивчивши матеріали заяви щодо вимог позивача про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову необхідність вжиття заходів забезпечення такого заявник мотивує обґрунтованістю, на його думку, заявлених ним позовних вимог щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинено із порушенням передбачених законодавством норм та тим, що вжиття заходів забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення з нього грошових коштів на виконання оспорюваного ним виконавчого напису.

Разом з тим, заявником, окрім долученої до позовної заяви копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 06.07.2021 року не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених ним у заяві про забезпечення позову обставин, що внаслідок винесення виконавцем згаданої постанови заявник буде якимось чином обмеженим у праві користування і розпорядження своїм майном. Саме лише припущення такої можливості, без надання додаткової інформації, яка б підтверджувала такі твердження та існування вказаних обставин, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено права й обов`язки виконавця. За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного й повного виконання рішення, зазначеного в документі на його виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Спосіб забезпечення позову запропонований позивачем шляхом зупинення дій виконавця є по суті зупиненням виконання рішення (виконавчого напису), на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Таким чином, суд приходить до переконання, що заявником не доведено належними та допустимими доказами того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За наведеного у суду відсутні підстави задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення, відтак у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «Ум Факторинг», за участю третіх осіб: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз