Справа № 462/4173/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2021 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

14 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Залізничного районного суду м.Львова від 01 квітня 2021 року у справі №462/8392/20 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3000 гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року вирішено стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 30 грудня 2020 року. Заначає, що позов був задоволений частково, оскільки у матеріалах справи були відсутні докази офіційного працевлаштування відповідача. У січня 2021 року відповідач подав податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, з якої убачається, що він офіційно працевлаштований та має досить значний дохід. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

15 червня 2021 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідач по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Згідно з вимогами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 462/8392/20, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року у справі № 462/8392/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів позов задоволено частково та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття, починаючи з 30 грудня 2020 року /а.с. 8-11/.

З податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за 2020 рік убачається, що загальна сума його доходу за звітний (податковий) період становила 491 749,44 грн. /а.с.4-5/.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, та відповідно надання сторонами доказів на підтвердження таких обставин, за яких суд може винести рішення.

Як на підставу для збільшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує на те, відповідач офіційно працевлаштований та отримує досить значний дохід, інших дітей та непрацездатних утриманців не має, а тому, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральних засад суспільства, розмір стягнутих аліментів необхідно збільшити в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, до досягнення їх повноліття.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачені ст.192 СК України.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 01 липня 2021 року - 2510,00 гривень.

Також, прожитковий мінімум є мінімальною гарантією загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, і кожен з батьків повинен надавати дитині щомісячно утримання у достатньому розмірі. Тобто, надання батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує тільки мінімальні потреби дитини, а батьки повинні сприяти забезпеченню гармонійному розвитку дитини, не обмежуючись мінімумом.

З матеріалів цивільної справи №462/8392/20 убачається, що на час ухвалення рішення суду від 01 квітня 2021 року позивачу та суду нічого не було відомо про майновий стан відповідача, про його доходи та підприємницьку діяльність і тому суд задоволив позов частково та ухвалив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно.

З документів долучених позивачем ОСОБА_1 у даній справі убачається, що відповідач є Фізичною особою-підприємцем та його дохід у 2020 році становив 491 749,44 грн.

Позивач надала суду достатні докази, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у нього погіршився його матеріальний стан чи стан його здоров`я, відбулась зміна його сімейного стану, а також те, що у нього відсутні можливості надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей.

Суд зазначає, що на особливу увагу заслуговує той факт, що відповідач отримав ухвалу суду та позовну заяву з додатками поштовим зв`язком /а.с.17/, проте ніяких письмових заперечень щодо розміру аліментів, які просить з нього стягувати позивач на утримання їх дітей, суду не надав, що розцінюється судом як мовчазна згода на стягнення з нього аліментів у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно.

Беручи до уваги вищенаведене, суд, враховуючи, що відповідач є офіційно працевлаштований, розмір його доходу за 2020 рік становив 491 749,44 грн., а відтак сума місячного доходу становила приблизно 40 979 грн. (491 749,44 грн. : 12 = 40 979 грн.), інших осіб на своєму утриманні немає, приходить до висновку, що стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей в розмірі по 3000 гривень 00 коп. на кожну дитину щомісячно, до досягнення їх повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде відповідати вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей, а також, зможе забезпечити нормальні та гідні умови для життя дітей.

Крім того в порядку, визначеному ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Залізничного районного суду м.Льовова від 01 квітня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі по 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя:

Оригінал рішення.