Справа № 466/5366/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Семків Х.І.,

справа № 466/5366/21,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- у с т а н о в и в :

представник позивача адвокат Яцишин А.В звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та просить суд стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування із врахуванням штрафних санкцій в розмірі 16358,47 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зіслався на те, що 28.10.2020 р. у м.Львові на вул.Шевченка, 315 відбулась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (надалі - Позивач) та автомобіля марки «МАN 18.285», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «МАN 18.285», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в ТзДВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай.» (надалі - Відповідач) відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 864875 (надалі - Поліс).

Після ДТП сторони вирішили скористатись правом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), та ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

28.10.2020 року, одразу після події дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до відповідача у відділення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, 82, із заявою про страхове відшкодування, яка зареєстрована за номером 20.0. Також позивачем було подано відповідачу та підписано документ під назвою «Погодження розміру страхового відшкодування», згідно якого позивач погодив- ся із попередньо визначеною сумою страхового відшкодування в розмірі 15022,98 грн.

Беручи до уваги описане вище, заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати суми страхового відшкодування з моменту настання обов`язку здійснити таку виплату станом на момент звернення із позовною заявою, становить., з яких: 15022,89 - сума основної заборгованості; 1066,28 грн. - інфляційне збільшення; 270,19 грн. - штрафні санкції у вигляді 3% річних. На даний час, зазначена сума страхового відшкодування позивачу не виплачена.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 18.06.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

02.07.2021 представником позивача усунуто недоліки та долучено квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою від 06.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача не прибув, однак 02.07.2021 подав заяву у якій просить справу розглядати за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням, яке отримано ним 13.07.2021, повернулося на адресу суду на долучено до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву подано ним не було.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали цивільної справи 466/5366/21, зібрані в справі докази суд приходить до наступного висновку.

Суд встановив, що 28.10.2020 р. у м.Львові на вул.Шевченка, 315 відбулась дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Fabia» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «МАN 18.285», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу «МАN 18.285», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в ТзДВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай.» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 864875 (надалі - Поліс).

З повідомлення про ДТП вбачається, що учасники вирішили скористатись правом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) при цьому та ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.33.2. статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

28.10.2020 року, одразу після події дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 - позивач звернувся в відділення ТзДВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай.», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Сахарова, 82, із заявою про страхове відшкодування, яка зареєстрована за номером 20.0. Також позивачем було подано відповідачу підписаний документ під назвою «Погодження розміру страхового відшкодування», згідно якого ОСОБА_1 погодився із попередньо визначеною Страховою компанією сумою страхового відшкодування в розмірі 15022,98 грн. Станом на день звернення до суду та на час розгляду справи позивач страхового відшкодування не отримував.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У відповідност п.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявниками обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у проведенні виплати.

Як зазначено вище, позивач у встановленому порядку 28.10.2020 року звернувся до відповідача з заявою про стахове відшкодування.

З приводу стягнення на користь позивача інфляційного збільшення та 3 відсотків річних, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч.2 ст. 625 ЦК).

Встановлено, що з моменту отримання страховою компанією заяви про страхове відшкодування минуло більше 6 місяців, а потерпілий не отримав належного страхового відшкодування.

Судом встановлено, що товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» не здійснило виплати страхового відшкодування добровільно, а тому така підлягає стягненню в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати за сплату судового збору у розмірі 908,00грн., що підтверджується квитанцією від 30.06.2021 /арк.спр.23/.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд ,

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на користь ОСОБА_1 15022,89 грн. суму страхового відшкодування, 1066,28 грн. інфляційні втрати, 270,19 грн. штрафні санкції у виді 3% річних, всього в розмірі 16358,50 (шістнадцять тисяч триста пятдесят вісім гривень 50 коп.), а також 908,00 грн. судового збору

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», місцезнаходження за адресою: м.Київ, проспект Героїв Сталінграда,4 копрус 6-а, .

Повний текст судового рішення виготовлений 06.08.2021 року.

Суддя П. С. Невойт