Справа № 740/3505/21
Провадження № 4-с/740/11/21
УХВАЛА

20 серпня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфереції скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Романенко О.А., Мойсеєнко І.П., Кошман О.І., Кашлюк С.М.

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить: зупинити виконавче провадження № 36354143 від 26.09.2007 року про стягнення з нього аліментів на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ; витребувати виконавчий лист № 2-1105 від 26.09.2007 року з Ніжинського МРВ ДВС та визнати його таким, що не підлягає виконанню; видалити скаржника з бази даних боржників на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 вказаного Закону; скасувати постанови від 11.06.2019 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, про тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; зняти заборону на відчуження нерухомого майна ОСОБА_3 ; скасувати ухвалу від 15.08.2019 року про привід боржника.

В обґрунтування скарги, посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.08.2007 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку починаючи з 10.08.2007 року і до його повноліття. За вказаним рішенням видано виконавчий лист № 2-1105 від 26.09.2007 року, по якому в Ніжинському МРВ ДВС відкрито виконавче провадження АСВП № 36354143.

Скаржник вважає, що державний виконавець неправомірно відкрив зазначене виконавче провадження, оскільки виконавчий документ видано без достатніх правових підстав, з порушеннями п. 3 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 14.03.2007 року), він містить неповну та невірну інформацію, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Заборони у праві виїзду за межі України, у праві полювання, користування зброєю та керування транспортними засобами накладені на нього державним виконавцем 11.06.2019 року неправомірно, оскільки сукупна заборгованість по сплаті аліментів була значно меншого розміру, ніж визначена законодавством сума боргу, за наявності якої можуть встановлюватись вказані обмеження. Крім того, заборону на відчуження нерухомого майна було накладено на майно його матері ОСОБА_3 , яка взагалі не являється стороною виконавчого провадження.

Скаржник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити, поновивши пропущений ним строк на оскарження.

Старший державний виконавець Ніжинського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кошман О. в судове засідання не з`явилася, надавши заперечення на скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 зважаючи на наступне. На виконанні у Ніжинському МРВ ДВС перебувало зведене виконавче провадження №59305941 до складу якого входило виконавче провадження №36354143 по виконанню виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду від 30 серпня 2007 року №2-1105 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зміна прізвища стягувача проведена у встановленому порядку. Сукупний борг ОСОБА_1 станом на 10 грудня 2019 року становить 97032,39 грн., з них: 62348 грн. 74 коп. - заборгованість по аліментах та 34683 грн. 65 коп. - штраф за несплату аліментів. У зв`язку з наявною заборгованістю по аліментах, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, 11.06.2019 року державним виконавцем правомірно застосовано до боржника тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України, керуванні транспортними засобами, полюванні та користуванні зброєю. На даний час підстави для скасування вказаних обмежень відсутні, оскільки боржником у повному обсязі не виконані зобов`язання зі сплати заборгованості.

Враховуючи думку скаржника, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності державного виконавця Ніжинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у Ніжинському МРВ ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1105, виданого Ніжинським міськрайонним судом 30 серпня 2007 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії розрахунку заборгованість по аліментах по виконавчому провадженню ВП №36354143 за період станом на 05.08.2021 року становить 62348 грн. 74 коп.

По виконавчому провадженню ВП №36354143 11 червня 2019 року державним виконавцем Ніжинського МРВ ДВС винесені постанови про встановлення відносно ОСОБА_1 обмеження у праві полювання, у праві користування зброєю, у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, 11 червня 2019 року винесена постанова про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 34683 грн. 65 коп. штрафу у зв`язку із наявною заборгованістю по аліментах.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Згідно ч.2 ст.448 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

У заяві про поновлення пропущеного процесуального строку скаржник посилається на те, що з 2008 року по 2010 рік він перебував на лікуванні, у зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні встановлено, що з 2007 року скаржнику було відомо про наявність відкритого, на підставі виконавчого листа Ніжинського місьрайонного суду Чернігівської області № 2-1105, виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з його доходів проводились відповідні відрахування, йому було відомо про рішення та дії державних виконавців, які він неодноразово оскаржував до суду, проте тільки в червні 2021 року звернувся до суду зі скаргою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ Осман проти Сполученого королівства від 28 жовтня 1998 року та Круз проти Польщі від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН Про захист прав людини та основоположних свобод ).

Згідно ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається з закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася з відповідною заявою.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, та те що ОСОБА_1 пропущено досить тривалий строк звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, наведені у заяві причини пропуску строку на подання скарги не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення даного строку, оскільки стосуються періоду з 2008 року по 2010 рік, скаржник достеменно знав про прийняті щодо нього постанови, неодноразово оскаржував їх в судовому порядку, тому відсутні підстави для поновлення скаржнику строку звернення до суду із скаргою, у зв`язку із чим скаргу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.ст.10, 120, 122, 123, 126, 127, 257, 260, 448, 449, 450 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відмовити у поновленні строку на подання скарги на дії державних виконавців Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Романенко О.А., Мойсеєнко І.П., Кошман О.І., Кашлюк С.М.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Романенко О.А., Мойсеєнко І.П., Кошман О.І., Кашлюк С.М. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Г. Пантелієнко