Справа № 236/2984/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді - Шаньшиної М.В.,

за участю секретаря - Коломацького О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман за відсутності учасників процесу цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини в певний час,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Макіївка, Донецької області, дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Донецької області, Україна, на підтвердження чого отримала свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 видане 06.10.2015 року Ленінським ЗАГС м.Донецька Державної реєстраційної палати Мінстерства юстиції, тобто на тимчово окупованій території України. З огляду на це, ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду задля встановлення факту народження дитини ОСОБА_2 , у певний час.

Заявник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибув, просить справу розглянути без його участі, на вимогах наполягає, про що суду надав відповідну заяву.

Заінтересовану особу- Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом; заінтересованою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні, заперечень проти задоволення заяви заінтересованою особою висловлено не було.

Заінтересовану особу ОСОБА_2 , було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, однак для участі в судовому засіданні не прибула, просить справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є чоловіком громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перебуваючи на непідконтрольній Україні території в м. Донецьк Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 народила дитину чоловічої статі, про що булов видане свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 видане 06.10.2015 року Ленінським ЗАГС м.Донецька Державної реєстраційної палати Мінстерства юстиції, що підтверджує факт народження дитини.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Виключний перелік таких документів встановлено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом МЮ України від 18.10.2000 року № 52/5 (в редакції наказу МЮ України від 24.12.2010 року № 3307/5). Форма цих документів затверджена наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального заходу (форма № 103-1/о); рішення суду про встановлення факту народження.

Заявником надано до суду свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 видане 06.10.2015 року Ленінським ЗАГС м.Донецька Державної реєстраційної палати Мінстерства юстиції, документ складений на ім`я ОСОБА_2 .

При оцінюванні наданих представником заявника письмових доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема висновки у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на території, контрольованій не визнаним на міжнародному рівні державним утворенням.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації) на території Донецької області та вихід частини території області з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі на території Донецької області.

30.04.2018 року Президент України підписав Указ "Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», яким вводиться в дію рішення Ради національної безпеки і оборони. Глава держави також підписав Наказ Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей». Згідно з наказом, з 14:00 30 квітня 2018 року, розпочато операцію об`єднаних сил відповідно до плану операції об`єднаних сил.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Саме у зв`язку з проведенням антитерористичної операції відповідно до пунктів 1,3 наказу МЮ України від 17.06.2014 № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» відділам державної реєстрації актів цивільного стану, у тому числі й у м. Макіївка Донецької області, тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян і призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану. Проведення державної реєстрації актів цивільного стану здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану за межами територій, вказаних в наказі.

За таких обставин суд вважає обґрунтованим твердження представника заявника про неможливість реєстрації народження дитини в установлений державою позасудовий спосіб з об`єктивних причин.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку ( 9-2013-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту народження.

Відповідно до ст. 317 ч.1,3 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Суд також враховує, що згідно п.1 ст.7 Конвенції про права дітей дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За змістом наданих представником заявника письмових доказів, досліджених судом, суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів народження ОСОБА_2 дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області, Україна.

Тому суд вважає, що заява окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини в певний час ґрунтується на законі, а вимоги щодо встановлення цього факту такими, що підлягають задоволенню. Встановлення факту має юридичне значення, оскільки створює правові наслідки. За встановлених судом обставин в інший спосіб встановити вказаний факт та захистити права і інтереси новонародженої дитини неможливо.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 263, 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Жданівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини в певний час, - задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Макіївка, Донецької області, дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Роз`яснити заінтересованим особам право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту народження дитини в певний час.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до ст. 317, 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Повне рішення виготовлено 26.07.2021 року.

Головуюча суддя -