Ухвала

05 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 682/1777/20

провадження № 61-12697ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Славута-Сервіс» Славутської міської ради на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2021 рокута додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Славута-Сервіс» Славутської міської ради, за участю третьої особи - Славутської об`єднаної територіальної громади в особі Славутської міської ради Хмельницької області, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Славута-Сервіс» Славутської міської ради (далі - КП «Славута-Сервіс») про стягнення 159 186,88 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000,00 грн - у відшкодування моральної шкоди, 5 200,00 грн витрат на експертне дослідження та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги та просила стягнути з КП «Славута-Сервіс» 112 141,33 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, витрати на проведення експертизи в розмірі 5 200,00 грн та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з КП «Славута-Сервіс» на користь ОСОБА_1 112 141,33 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 20 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з КП «Славута-Сервіс» на користь ОСОБА_1 1 373,50 грн судового збору, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу та 5 200,00 грн витрат на проведення автотоварознавчої експертизи.

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 470,37 грн зайво сплаченого судового збору.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2021 року рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року залишено без змін.

Додатковою постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2021 року стягнуто з КП «Славута-Сервіс» на користь ОСОБА_1 12 000,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скаргаКП «Славута-Сервіс»на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2021 року та додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2021 року (на час подання касаційної скарги) - 2 270,00 грн.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 179 186,88 грн (159 186,88 грн+20 000,00 грн), що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржені заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Славута-Сервіс» Славутської міської ради на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2021 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 червня 2021 року та додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Славута-Сервіс» Славутської міської ради, за участю третьої особи - Славутської об`єднаної територіальної громади в особі Славутської міської ради Хмельницької області, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська