ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року

м.Суми

Справа №589/3788/20

Номер провадження 22-ц/816/1298/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності :

представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Матеко Лариси Анатоліївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року в складі судді Литвинко Т.В., ухваленого в м. Шостка Сумської області, повне судове рішення складено 07 липня 2021 року,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом до ОСОБА_1 , свої вимоги мотивував тим, що за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року він сплачував на користь відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку, починаючи з 09 серпня 2016 року. Рішенням цього ж суду від 03 серпня 2018 року збільшено розмір аліментів на утримання доньки до 1/3 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, передбаченого для дитини відповідного віку.

Посилаючись на зміни у своєму сімейному та майновому стані, а саме: перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , народження доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність постійного місця роботи, просив суд змінити розмір аліментів, що стягнуті на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх зменшення до ј частини від його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

РішеннямШосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позовної заяви щодо змін у його сімейному та майновому стані. Не врахував, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька. Нова родина позивача потребує витрат на утримання, проте він не працевлаштований, перебуває на обліку у місцевій філії центру зайнятості населення, тому не може сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у раніше визначеному судом розмірі.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, а подану апеляційну скаргу, такою що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів жодними належними допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Крім того, спільна дитина сторін має інвалідність, постійно потребує лікування, уваги та догляду, що створює додаткове навантаження для відповідачки. Позивач працездатного віку, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину на необхідному для її виховання та забезпечення життєдіяльності рівні, визначеному рішенням суду, який не є надмірним тягарем для позивача. Зменшення розміру утримання не відповідатиме інтересам дитини, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальних можливостей батька. Зміна сімейного стану позивача народження другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Апелянт та його представник в судове засідання не з`явились , про день та час слухання справи повідомлені належним чином, представник апелянта адвокат Шпак Д.Г. звернувся із письмовим клопотанням про відкладення слухання справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, в той же час доказів на підтвердження цього суду не надав, тому колегія суддів, вислухавши думку представника відповідача адвоката Матеко Л.А., вважає за необхідне слухати справу у відсутність позивача та його представника, оскільки доказів поважності неявки їх в судове засідання надано не було, а відповідно до ч.2ст.128 та ч.3 ст.368 ЦПК України явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача адвоката Матеко Л.А., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У справі, яка переглядається, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_6 , яка з 2016 року визнана дитиною з інвалідністю та потребує постійного амбулаторного лікування (а.с.6, 46, 47).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 09 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року задоволений позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 до 1/3 частини доходів батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку (а.с. 9-11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 (а.с. 15).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач, не довів належними допустимими доказами підстав заявленого позову, зокрема, погіршення свого майнового стану у зв`язку з народженням другої дитини, а також не підтвердив, що несе витрати на утримання ОСОБА_4 .

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заявляючи вимогу про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , позивач посилався на зміну свого майнового та сімейного стану, відсутність роботи, народження молодшої доньки ОСОБА_7 та перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 .

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Проте жодних доказів на підтвердження підстав заявленого позову, зокрема, щодо свого майнового стану та його зміни позивач не надав, як до місцевого суду, так і до суду апеляційної інстанції.

Надана ОСОБА_2 довідка про зареєстроване місце проживання за однією адресою з ОСОБА_4 не свідчить про їх перебування у фактичних шлюбних відносинах та не підтверджує наявності між ними взаємних прав та обов`язків, зокрема обов`язку з утримання (а.с. 16).

Крім того, позивач не надав суду доказів витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_4 та їх спільної доньки ОСОБА_7 , а також впливу цих витрат на його майновий стан.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до переоцінки доказів, які були належним чином досліджені судом першої інстанції та оціненені з дотриманням вимог процесуального закону, правових підстав для переоцінки доказів колегія суддів не вбачає.

Отже, суд першої інстанції встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального стану.

Апеляційний суд погоджується, що розмір аліментів, визначений рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 серпня 2018 року на утримання доньки ОСОБА_3 , яка є дитиною з інвалідністю, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з народженням у позивача другої дитини, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки від шлюбу з ОСОБА_1 та суперечитиме її інтересам.

ОСОБА_2 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, перешкод до працевлаштування не має, тому може своєю працею забезпечити належний рівень життя для себе та своїх доньок.

Суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення свого майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав з яким процесуальний закон пов`язує можливість зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскарженого рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 11 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач - О.І. Собина

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С. Ткачук