ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7076/20 Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Номер провадження: №22-ц/819/684/21 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Мельниченко А.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Кузьміної О.І. від 28 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягненняаліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. Після досягнення повноліття вона продовжує навчання на І курсі денної форми навчання у Львівському національному університеті ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З.Гжицького на факультеті ветеринарної медицини, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги батьків.

Враховуючи, що відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, позивачка просила стягнути з нього аліменти на свою користь на своє утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 30.04.2020 року і до закінчення її навчання.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі прожиткового мінімуму для особи (дитини) відповідного віку на місяць, починаючи з 30.04.2020 року та до закінчення нею навчання, але не довше, ніж досягнення 23 річного віку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість, вважає, що матеріальний дохід відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а тому просила відмовити в задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у повнолітньої ОСОБА_2 у зв`язку з її навчанням існує потреба у матеріальній допомозі, а відповідач є працездатним та його матеріальне становище дозволяє надавати допомогу у розмірі ј частини з усіх видів заробітку.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення аліментів виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона 14 травня 2002 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.5)

З довідки №691 від 13.05.2020 року, виданої Львівським національним університетом ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького вбачається, що позивачка є студенткою 1 курсу денної бюджетної форми навчання, навчається на факультеті ветеринарної медицини. Строк закінчення навчання - липень 2025 року (а.с.16).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України від 28.10.2020 року відповідач ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 року по 30.06.2020 року має постійний дохід з ДП «Логітранс», ПРАТ «Інтеркерама», ЧГМА «Інфлот».

З матеріалів справи також вбачається, що у ОСОБА_1 на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких він є.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.08.2016, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками багатодітної сім`ї (а.с.84).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З огляду на досліджені судом обставини справи та приймаючи до уваги надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про нагальну потребу повнолітньої доньки відповідача ОСОБА_2 у матеріальній допомозі, яка зумовлена її навчанням на денній формі у ВНЗ та відсутністю у зв`язку із цим заробітку чи власного доходу та можливість відповідача таку допомогу надавати.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів та вважає, що судом не в повній мірі враховано всі обставини справи та вимоги ст.200 СК України.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

При визначені розміру аліментів суд першої інстанції не врахував наявність на утриманні відповідача ще двох неповнолітніх дітей, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про їх народження та копією посвідчення багатодітної сім`ї (а.с.14-16), а також не врахував можливості надання матеріальної допомоги дочці ОСОБА_2 другим з батьків.

З урахуванням вказаних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, слід визначити у розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, що буде становити не менше прожиткового мінімуму, буде відповідати як принципу справедливості, так і забезпечить дотримання балансу інтересів сторін, а також неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні відповідача та з урахуванням отримання такої ж матеріальної допомоги від матері буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно помилкового зазначення строку сплати аліментів до закінчення навчання без зазначення обмеження у віці до 23 років.

Крім того, колегія суддів зазначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на підставі ч.2 ст.182 СК України враховується судом при визначенні розміру аліментів на дитину.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно з п. 1, 4 ч.1 статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутих аліментів.

Враховуючи наведе, колегія суддів вважає за необхідне з підстав визначених ст.376 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

В іншій частині рішення постановлено судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, до закінчення її навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23-х років, починаючи з 30 квітня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови 04.08.2021 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська