БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1120/2021
Провадження № 6/497/34/2021
УХВАЛА

про розгляд заяви щодо поновлення пропущеного строку

для пред`явлення виконавчого документу до виконання

та про видачу дублікату виконавчого листа

23.07.2021 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю заявниці у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали цивільної справи за заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 року заявниця звернулася до суду з уточненою заявою про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі №2-15/2005р. за позовом ОСОБА_2 до СВК "Олександрівка" про виділення земельного паю та стягнення шкоди, надавши також заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце судового засідання вона була сповіщена належним чином.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що, у даному випадку, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, з огляду на наступне.

За умовами ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. А, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що в разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того суд якого інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач чи державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За приписами ч.ч.1,2 ст.433 ЦПК України, стягувач, що пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися з заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновлює пропущений строк з причин, визначених судом поважними.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причини пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст.89 ЦПК України, надає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, згідно чинного законодавства України, а саме, під час примусового виконання рішення суду дійсно можлива ситуація, коли виконавчий документ втрачено і постає питання про отримання його дубліката.

Дублікат виконавчого листа це документ, який видається замість втраченого, є тотожним за змістом і має силу первісного документа.

За отриманням дубліката виконавчого документа можуть звернутися:

- стягувач (особа, на користь якої виконується судове рішення), якщо ним втрачено виконавчий документ;

- державний або приватний виконавець, якщо виконавчий документ втрачено після відкриття виконавчого провадження.

Якщо виконавчий лист втрачено до початку примусового виконання рішення виконавцем, то отримати його дублікат можна лише до спливу строку, встановленого для його пред`явлення до виконання протягом 3 наступних років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6ст.12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1ст.433 ЦПК України, в разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з приписами ч.2ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

П.31 Постанови ВП ВС від 21.08.2019р. (спр.№2-836/11) зазначено, що «приписи підпункту 19.4 п.1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ «Перехідні положення ЦПК України не суперечать приписам частини шостої ст.12 Закону №1404-VIII, ч.1ст.433 ЦПК України, ч.1ст.329 ГПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаних кодексів не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання».

Крім того, п.44-47 вищевказаної Постанови від 21.08.2019 року ВП ВС зробив висновок, що «Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»). В разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1ст.433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у ч.1ст.329 ГПК України).

Відповідно до п.п.17.4 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: в разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у пп.19.4п.1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплинув або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Заява про видачу дублікату виконавчого листа має відповідати вимогам ч.3ст.175 ЦПК України та пп.17.4 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №8 від 25.09.2015р. «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», заява про видачу дубліката виконавчого листа має містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники мають надати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, видача дубліката виконавчого документа передбачена законодавством лише в разі його втрати. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий документ.

Дублікат виконавчого документа видає суд, який видавав оригінал виконавчого документа.

За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановлюється ухвала у 10-денний строк з дня надходження заяви.

Заявниця звернулася до суду 24.06.2021р. з вищевказаною заявою про видачу дубліката виконавчого листа, і судове засідання було призначено на 06.07.2021р., було відкладене з-за неявки заявниці на 09 та на 23.07.2021р., проте вона так до суду на призначений час не з`явилася, хоча її особисто під підпис у приміщенні суду, судовою повісткою та під час її телефонних дзвінків секретарем судового засідання та керівником апарату суду (до якого заявниця сама, за власною ініціативою телефонувала), - було неодноразово сповіщено про час і дату судового засідання.

Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

З наданих заявницею відомостей і доказів, а також з матеріалів справи №2-15/2005 суд з`ясував наступне.

Рішенням суду від 28.02.2005р. у справі №2-15/2005 від 28.02.2005р. був задоволений позов ОСОБА_1 , яка набула статус учасника справи як правонаступниця свого батька ОСОБА_3 , - що звернувся до суду з цим позовом 01.07.2002р. і помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Болградським районним судом Одеської області від 05.04.2005р. ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, який був замінений на інший у зв`язку з допущеною опискою (перший виконавчий лист долучений до матеріалів справи (а.с.165). Так, ухвалою від 20.07.2006р. суд вирішив замінити виконавчий лист ОСОБА_1 на другий, в якому вже буде зазначено правильно адреса боржника Болградської райдержадміністрації (а.с.172).

Матеріали справи №2-15/2005 також містять Постанову державного виконавця від 30.06.2006р. про закінчення виконавчого провадження, згідно якого відповідач СВК «Олександрівка» постановою Господарського суду від 25.05.2006р. (справа №7/340-05-11588) визнаний банкрутом, призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), але ухвалою від 03.11.2010р. Болградський районний суд вирішив видати ОСОБА_1 новий дублікат виконавчого листа (а.с.174,178).

Проте матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 цього дублікату лише листом-запитом від 05.12.2017р., що отриманий судом поштою (а.с.180), заявниця просила його їй видати, їй було поштою надіслано відповідь про існування певної процесуальної процедури (лист від 08.12.2017р., а.с.182), яка підлягає дотриманню, і аж 21.05.2021р. ОСОБА_1 вирішила знову звернутися до суду з заявою одночасно про видачу їй дублікату виконавчого листа та про ознайомлення з матеріалами іншої справи про стягнення з неї Болградським РЕСом заборговнаості (а.с.185), на який отримала відповідь голови суду від 28.05.2021р. про необхідність дотримання певної судово-процесуальної процедури щодо розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа, у тому числі щодо сплати судового збору та надання доказів втрати виданого виконавчого листа.

Однак, звертаючись до суду 16.07.2021р. з новою заявою про видачу їй дублікату виконавчого листа, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є інвалідом третьої групи, ані судового збору не сплатила, ані з`явилася (двічі) у призначене судове засідання прибувала до суду у непризначені судом дати, отримувала пояснення щодо необхідності з`явитися у призначений час (оскільки суддя зайнята в іншому процесі і розглянути її заяву у не призначений час не має можливості), повідомлялася під підпис про дату розгляду її заяви, проте так і не з`явилася до суду двічі: першого разу зателефонувала, що захворіла, але доказів звернення до лікаря суду від неї так і не надійшло, а удруге на її прохання судове засідання було призначене на 23.07.2021р., проте в день розгляду заяви зранку, приблизно о 09:00 на прохання ОСОБА_1 секретарю судового засідання зателефонував працівник Болградського відділення поліції і повідомив, що ОСОБА_1 знаходиться у Болградському районному відділенні поліції, оскільки прибула дізнатися про результати розгляду її заяви про кримінальне правопорушення, тому до суду прибуде пізніше через поважну причину, але до суду ОСОБА_1 до часу судового засідання до 14:00 так і не з`явилася (тим більше, що судом розглядалася її заява про відвід судді та ОСОБА_1 мала надати пояснення для усунення недоліків щодо її позову, який судом був залишений без руху), і доказів поважності неявки суду не надіслала, не повідомила письмово чи усно про причини ігнорування судових засідань, з чого вбачається втрата цікавості до своїх звернень, також не надала пояснень хоча би письмово про причини несплати судового збору для розгляду її заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

З письмових пояснень заяви про видачу дублікату виконавчого листа вбачається, що заявниця посилається на пожежу в її будинку, що сталася 02.05.2021р., проте ця обставина не може бути поважною причиною як для відновлення такого тривалого строку, пропущеного для пред`явлення виконавчого листа, що був виданий їй у 2005році та ухвалене рішення про видачу дублікату у 2010-му до виконання, так і для його видачі, виходячи з наступного.

Відповідно до наданої відповіді начальника Болградського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Одеса) Івашинського В.І., виконавчі документи та відомості про виконавче провадження, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №2-15/2005 р. за позовом ОСОБА_2 до СВК "Олександрівка" про виділення земельного паю та стягнення шкоди на виконанні не перебувають; про втрату виконавчого документу у листі не йдеться.

Таким чином, заявницею не надано суду доказів втрати виконавчого листа, а саме, на підтвердження того, що його було загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, також вона і не з`явилася до суду для надання особистих пояснень. Тому, враховуючи вказані положення законодавства та те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа закінчився ще у 2008-му році, а з врахуванням судового рішення, ухваленого судом у 2010-му про видачу дублікату виконавчого листа ще у 2013-му, про що, серед іншого, зазначила й сама заявниця у своїй заяві, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви й в частині видачі дублікату виконавчого листа.

Як вбачається зі змісту заяви, заявниця обґрунтовує вимоги заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання втратою такого виконавчого документа, однак, усупереч вимог ст.ст.76-81 ЦПК України не надала суду жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують як втрату оригіналу виконавчого листа, так і поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, заявниця звертається до суду через тривалий час після чергового свого звернення, та не реагуючи на відповідь суду зникає знову на тривалий час, що вимірюється роками, а потім, пригадавши про своє невирішене питання, знову звертається до суду не пояснюючи причин свого «зникнення», з чого вбачається окрім ненадання суду відповідних доказів такої поведінки ще й зловживання заявницею своїм правом звернення до суду, що унеможливлює задоволення судом її вимог, а тому не вбачаються обґрунтовані підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу їй дублікату виконавчого листа.

В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити заявниці, що в разі, якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст.12, 13, 82 ЦПК України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі №800/30/17 (9901/328/18) погодилася з думкою суду першої інстанції, який зауважив, що вжиття конструкції «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поважними можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом або заявою про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оскільки Законом України від 03.10.2017р. №2147-VIII Господарський процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України (далі ГПК, ЦПК і КАС відповідно) викладені у новій редакції з приведенням багатьох їхніх положень до спільного знаменника, одним з важливих аспектів забезпечення доступу до правосуддя стала уніфікація процесуальних кодексів і сталість судової практики щодо їхнього застосування.

Ст.263ч.ч.4,5 ЦПК України визначено, що "при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні".

Таким чином, висновки Великої Палати ВС у справі №800/30/17 (9901/328/18) підлягають застосуванню і щодо обставин, встановлених судом під час розгляду даної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а саме: несплату заявником судового збору, неявку у судове засідання, не надання суду достатніх доказів і відомостей про поважність причин пропуску строку звернення виконавчого документу до виконання та втрату виконавчого листа, суд дійшов висновку, що не вбачається обґрунтованих, належних та достатніх доказів і підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст.14,19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.76-81,89,260,261,263,352-355,431, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в повному обсязі у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у зв`язку з пропущенням без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвала може бути оскаржена зацікавленими особами шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, строк оскарження, в разі його пропуску з поважних причин, може бути поновлений.

Суддя А.В. Кравцова