У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ,

За участю третьої особи приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В., адреса: м. Ужгород, площа Б. Хмельницького, 21,

про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Д.В., про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 та забороні ОСОБА_2 відчужувати вказану квартиру.

В обгрунтування поданої заяви про забезпечення позову, заявник зазначив, що після смерті його брата ОСОБА_4 , йому стало відомо про те, що 28.01.2021 року його брат уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням №13 від 27.01.1995 року, належала на праві спільної приватної власності раніше померлій ОСОБА_5 (матері позивача) та брату позивача (по Ѕ частці). Заявник зауважує, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки спільно проживав з матір`ю та не заявив про відмову від спадщини. Таким чином, він та його брат ОСОБА_4 після смерті матері прийняли спадщину за померлою ОСОБА_5 , однак ОСОБА_4 оформив за собою право власності як на свою частину спадкового майна так і на частину спадкового майна належного позивачу, позбавивши при цьому заявника права на спадкове майно, а також в подальшому відчужив на користь ОСОБА_2 спірну квартиру разом з часткою, яка повинна була належати позивачеві.

За таких обставин, заявник керуючись ст. 152 ЦПК України, має намір та зобов`язується подати протягом 10 днів з моменту постановлення ухвали про забезпечення позову позов про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_4 , визнання недійсним договору купівлі-продажу номер 131, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В.

Обмумовлючи необхідність вжиття такого заходу забезпечення як накладення арешту на спірну квартиру, заявник посилається на наявну можливість у ОСОБА_2 розпоряджатися спірною квартирою, відчужити її на користь третіх осіб, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення. Окрім цього, обумовлюючи необхідність у забороні відповідачу розпоряджатися квартирою, посилається на те, що спірна квартира є єдиним житлом позивача, а отже існує потреба у забезпеченні можливості позивачу та його родині проживати у вказаній квартирі до вирішення справи по суті.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачені такі види заходів забезпечення позову як накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Водночас, пунктом 4 зазначеної вище постанови визначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом майбутніх позовних вимог заявника будуть вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_4 , визнання недійсним договору купівлі-продажу номер 131, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., на підставі якого ОСОБА_2 було оформлене право власності на квартиру загальною площею 39,9 кв. м., що за адресою: АДРЕСА_5 .

Матеріалами заяви про забезпечення позову та доданими до неї додатками підтверджено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу якого планується подати позов, та вже подано заяву про забезпечення позову.

Обгрунтовуючи необхідність забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну квартиру, заявник посилається на наявну можливість у ОСОБА_2 розпоряджатися спірною квартирою, відчужити її на користь третіх осіб, що в подальшому може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення. Окрім цього, обумовлюючи необхідність у забороні відповідачу розпоряджатися квартирою, посилається на те, що спірна квартира є єдиним житлом позивача, а отже існує потреба у забезпеченні

можливості позивачу та його родині проживати у вказаній квартирі до вирішення справи по суті.

Зазначена обставина підтверджуються доданим до заяви витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №267494603 від 26.07.2021 року щодо квартири за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до якого ОСОБА_2 є власником даної квартири з 28.01.2021 року на підставі договору купівлі-продажу №131, виданого 28.01.2021 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В., довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , довідкою про склад сім`ї від 03.08.2021 року за №1192, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління житлом».

Оцінивши подані заявником докази, суд дійшов до висновку, що відчуження квартири АДРЕСА_4 одним з відповідачів може завдати шкоди інтересам позивача, а тому вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову обрані позивачем у відповідній заяві шляхом накладення арешту на дану земельну ділянку та забороні ОСОБА_2 відчужувати дану квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих чи витребуваних у встановленому порядку доказів, суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 .

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 відчужувати квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову для її негайного виконання надіслати до Ужгородського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Копію ухвали направити іншим учасникам справи для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.І. Зарева