241/1129/21
2-о/241/93/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 року

смт.Мангуш

Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Мангуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженець м. Донецьк, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_1 про що було видане свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті.

Отримані документи про смерть є не дійсними, бо видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були чоловіком та дружиною, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Донецьким палацом урочистих подій 04.05.1990 року, актовий запис № 502.

Під час оформлення документів виявилась невідповідність у паспорті померлого, де його прізвище зазначене « ОСОБА_3 », а прізвище заявниці зазначене як « ОСОБА_3 », що унеможливлює встановлення родинних зв`язків між заявницею та її чоловіком. Розбіжності у написанні прізвища виникли під час складання документів різними мовами. Спочатку у свідоцтві про шлюб було зазначено прізвище російською мовою як « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_3 » , згодом, при отриманні померлим документів українською мовою, а саме ІД - картки, був зроблений переклад і зазначено « ОСОБА_3 ». Внаслідок невірного перекладу з іншої мови прізвище померлого написане по різному з прізвищем заявниці.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на непідконтрольній території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану»

Таким чином, встановлення факту родинних відносин та факту смерті має для заявниці юридичне значення, так як вона не може зареєструвати факт смерті чоловіка та реалізувати своє право на спадщину за законом.

Заявниця просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,є чоловіком ОСОБА_1 .

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті м.Донецьк Донецької області.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно паспорту заявниці серії НОМЕР_2 її прізвище зазначено як « ОСОБА_3 », ( а.с.4-6),

а згідно паспорту покійного чоловіка заявниці № НОМЕР_3 його прізвище записане як

« ОСОБА_3 » ( а.с. 7).

Через таку розбіжність у написанні прізвищ заявниця не зможе прийняти

спадщину, отримати свідоцтво про смерть чоловіка, тощо, адже в документах не

збігаються прізвища і фактично заявниці потрібно доводити факт того, що вона є дружиною свого померлого чоловіка.

Факт того, що ОСОБА_1 , дійсно є дружиною померлого ОСОБА_2 підтверджується

свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Донецьким палацом урочистих подій 04.05.1990 року, актовий запис № 502. Російською мовою в свідоцтві про шлюб зазначене прізвище подружжя як « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » ( а.с. 10)

Згідно стор. 10 паспорту громадянина України ОСОБА_1 на українській мові зазначено, що зареєстроване одруження з гр. ОСОБА_2 (а.с.6)

Колізія в написанні прізвищ заявниці та її чоловіка виникла тоді, коли померлий чоловік отримував ІД-картку. Так 15.03.2018 року при перекладі з російської мови на українську прізвище заявника було записано в ІД-картку як « ОСОБА_3 ».

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Заявниця позбавлена можливості довести в позасудовому порядку факт родинних відносин з померлим чоловіком, тому вимушена була звернутися до суду з даною заявою.

Проте, представлені в своїй сукупності докази в достатній мірі підтверджують факт родинних відносин заявниці та її чоловіка.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням зазначеного, суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому заявлені вимоги є законними і підлягають задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці ОСОБА_2 помер, що підтверджується довідкою про причину смерті від 23.01.2021 року № 12 ( а.с. 11) та свідоцтвом про смерть від 28.01.2021 року серії НОМЕР_4 (а.с.12).

Довідка від 19.07.2021 року № 1451- «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», підтверджує, що заявниця була взята на облік у Мангушському районі, як особа яка переміщується з тимчасово окупованої території України та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3).

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з положеннями статей 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Питання особливостей здійснення провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначенні положеннями статті 317 Цивільного процесуального кодексу України

З наведеного вбачається, що згадані положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. При цьому слід зважати, що згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Крім того, судам під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно також брати до уваги практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, це стосується висновків ЄСПЛ, зроблених у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «llascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

З огляду на викладене, під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного етану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами,що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 оскільки свідоцтво про його смерть не може бути використаним заявником для реєстрації смерті на території України, однак вона надала до суду беззаперечні докази про смерть ОСОБА_2 тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті м. Донецьк Донецької області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,76,81,258,259,263-265,293-294,315-318,319,354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Мангушський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) про встановлення факту родинних відносин та факту смерті особи задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,уродженка м. Донецьк Донецької області є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. Донецьк Донецької області.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а місцем смерті м. Донецьк Донецької області.

Рішення в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Д.О.Демочко