Справа № 474/616/21
Провадження № 2/474/209/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.08.21року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

встановив:

11.08.2021р. ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути о останнього на свою користь борг за розпискою від 05.03.2018р. в сумі 117 845 грн. 28 коп., з яких 108 864 грн. 00 коп. основного боргу та 8 981 грн. 28 коп. відсотків за користування коштами.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, п.п. 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити:

- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку позовних вимог, а саме: не зазначено станом на яку дату визначено суму боргу в гривневому еквіваленті, а також обґрунтованого розрахунку 3 % річних з вказанням конкретного періоду їх нарахування з урахуванням гривневого еквіваленту суми боргу за весь період нарахування 3% річних.

Також позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 4 ст. 175 ЦПК України визначено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 177 ЦПК України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України Про Держаний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2 270 грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за позовну вимогу майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу ст. 5 Закону України Про судовий збір визначено пільги щодо сплати судового збору, а ст. 8 вказаного Закону та ст. 136 ЦПК України визначено підстави та порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

У позові заявлено вимогу майнового характеру про стягнення 117 845 грн. 28 коп., а тому, при зверненні до суду з даним позовом, позивачка мала сплатити судовий збір в розмірі 1 178 грн. 45 коп.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, до останньої додано дублікат квитанції № 0.0..2 від 24.02.2021р. про сплату судового збору в сумі 1 167 грн. 56 коп., тобто в розмірі меншому ні це визначено чинним законодавством.

Крім того вказаний дублікат квитанції № 0.0..2 від 24.02.2021р. взагалі не може бути взятий до уваги як доказ сплати судового збору за подачу даного позову з огляду на таке.

Відповідно до довідки керівника апарату Врадіївського районного суду Миколаївської області Парсенюк Л.В. № 04-30/461/2021 від 12.08.2021р. судовий збір в сумі 1 167 грн. 56 коп. сплачений ОСОБА_1 24.02.2021р. відповідно до дублікату квитанції № 0.0..2 врахований раніше та об`єднаний зі справою № 474/107/21, провадження № 2/474/129/21. Станом на 12.08.2021р. gитання про повернення вищевказаного судового збору в порядку, визначеному ст. 7 Закону України Про судовий збір судом не вирішувалося.

Згідно даних системи діловодства суду слідує, що 04.03.2021р. ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів (справа № 474/107/21, провадження № 2/474/129/21). Ухвалою від 04.03.2021р. позовна заява залишена без руху, а ухвалою від 30.03.2021р. позовна заява разом з доданими до неї документами повернута ОСОБА_1 . В межах вказаної судової справи не вирішувалося питання про повернення судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 3 та ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви. Судовий збір сплачується за місцем розгляду

справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Тобто у разі повернення позовної заяви позивач має право клопотати перед судом про повернення суми сплаченого судового збору, в іншому ж випадку вказані кошти залишаються в спеціальному фонді Державного бюджету України та вважаються сплаченим за подачу позовної заяви у справі в якій вони були зараховані.

Отже судовий збір в сумі 1 167 грн. 56 коп. сплачений ОСОБА_1 24.02.2021р. відповідно до дублікату квитанції № 0.0..2 зарахований по справі № 474/107/21, провадження № 2/474/129/21, а тому вказаний дублікат квитанції не є доказом сплати судового збору по даній справі (справа № 474/616/21, провадження 2/474/209/21).

Таким чином позивачкою, в порушення приписів ст.ст. 175 та 177 ЦПК України, не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору, не подано клопотання, заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору чи доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Закону України Про судовий збір.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 259-261 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без руху та надати позивачці для усунення недоліків строк 3 (три) дні, який рахується з моменту отримання позивачкою ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачці виконати вимоги ухвали суду щодо зазначення:

- обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а саме щодо зазначення станом на яку дату визначено суму боргу в гривневому еквіваленті, а також обґрунтованого розрахунку 3 % річних з вказанням конкретного періоду їх нарахування з урахуванням гривневого еквіваленту суми боргу за весь період нарахування 3% річних;

- попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- підстав звільнення від сплати судового збору, подання клопотання, заяви про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору чи доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Закону України Про судовий збір.

У випадку не виконання вимог ухвали у зазначений суддею строк, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Копію ухвали направити позивачці - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол