12.08.2021 Справа № 1026/1739/12
Провадження по справі № 6/940/50/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з заявою, в якій просить в якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» увиконавчому листі, виданого 06.12.2021 року Тетіївським районним судом Київської області в цивільній справі № 2/1026/385/12 та поновити строк для пред`явлення його до виконання, зазначаючи, що за договором № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Надра» (змінено назву з ВАТ «Комерційний банк «Надра») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та договором № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, укладеним між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент», доТОВ «Брайт Інвестмент» перейшли всі права кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року, укладеним між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1

ТОВ «Брайт Інвестмент» дізналося про існування заборгованості за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року лише 30.09.2020 року, а тому вважає, що даний строк пропущено з поважних причин.

У судове засідання представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» не з`явився, у заяві просить здійснювати розгляд справи за відсутності заявника, заяву підтримує у повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, проте їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження тапоновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області у цивільній справі № 1026/1739/12, провадження № 2/1026/385/12, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року, на підставі якого 06.12.2012 року виданий виконавчий лист.

05.08.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» (змінено назву з ВАТ «Комерційний банк «Надра») та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за яким до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли всі права кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року, укладеним між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1

30.09.2020 рокуміж ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за яким доТОВ «Брайт Інвестмент» перейшли всі права кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року, укладеним між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із зазначених норм, зокрема пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: заміна сторони виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Виходячи зі змісту заяви, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявником надані достатні докази на підтвердження та обґрунтування своїх доводів щодо заміни сторони виконавчого провадження, зокрема, стягувача, що є підставою для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» увиконавчому листі, виданого 06.12.2021 року Тетіївським районним судом Київської області в цивільній справі № 2/1026/385/12.

Щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд приходить до наступного висновку.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин, як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначає те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» дізналося про пропущений строк для подання виконавчого листа до виконання лише 30.09.2020 року, тобто з моменту передачі йому права вимоги у зобов`язанні. Однак, вказану причину вважати поважною підстави відсутні з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист у цивільній справі № 1026/1739/12, провадження № 2/1026/385/12, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 187/ПКП/22/2007/980 від 14.11.2007 року був виданий Тетіївським районним судом Київської області 06.12.2012 року зі строком пред`явлення його до виконання до 06.12.2013 року. Первісним стягувачем його було подано до виконання, проте державним виконавцем 30.05.2013 року та 25.11.2014 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Після цього виконавчий лист жодного разу не пред`являвся до виконання. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо причин непред`явлення виконавчого документа до стягнення, що унеможливлює суд надати оцінку щодо поважності причин пропуску строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Звернувшись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «Брайт Інвестмент» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, не наведено об`єктивних обставин, які б перешкоджали первісним кредиторам ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» реалізувати таке право у встановлений строк.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки належних та допустимих доказів поважності причин для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником суду не надано.

Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши надані докази, суд вважає, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення необхідно задовольнити частково, зокрема, замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» увиконавчому листі, виданого 06.12.2021 року Тетіївським районним судом Київської області в цивільній справі № 2/1026/385/12, у задоволенні іншої частини вимог щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити за недоведеністю заявником вимог належними і допустимими доказами.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 260, 353, 433, 442 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (код , юридична адреса: 49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 54, офіс 402) увиконавчому листі, виданого 06.12.2012 року Тетіївським районним судом Київської області в цивільній справі № 2/1026/385/12 ( № 1026/1739/12).

У поновленні строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2/1026/385/12 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали: 16.08.2021 року.

Суддя С.В.Мандзюк