ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2258/21 Справа № 207/878/20 Суддя у 1-й інстанції - Бистрова Л. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства "ЮЖКОКС" про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень та про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з доповненим в ході розгляду справи позовом, посилаючись на те, що з 13 лютого 2018 року працював старшим майстром виробничої дільниці коксового цеху ПАТ «Євраз ЮЖКОКС», який був перейменований в ПРАТ «ЮЖКОКС».

За час трудової діяльності його неодноразово переводили на різні посади.

19 липня 2019 року наказом відповідача № 276-ПР його було переведено заступником начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху.

20 листопада 2019 року наказом відповідача № 430-ПР його було переведено старшим майстром виробничої дільниці коксового цеху.

02 січня 2020 року наказом відповідача № 22-ПР його переведено заступником начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху.

Наказом ПРАТ «ЮЖКОКС» від 17 березня 2020 року № 60, його звільнено з роботи на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне не виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Вважає, що звільнення є незаконним та безпідставним. Накази, виданні з порушенням порядку накладення дисциплінарного стягнення, підлягають скасуванню.

З наказами № 2950 від 19 липня 2019 року та № 1069-Д від 10 березня 2020 року «про накладання дисциплінарного» стягнення нібито за неналежне виконання посадової інструкції не згоден, оскільки його посадовою інструкцією не передбачено обов`язків при прийманні та здачі зміни, проведення аналізу записів в технологічних журналах, інструкцією не передбачено здійснення контролю за розробкою стопорних кранів по коксовій батареї.

Наказом № 1157-Д від 17 березня 2020 року «про накладання дисциплінарного стягнення» за порушення п.3.1.12. «правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «ЮЖКОКС» йому оголошена догана та він був позбавлений 100% премії за березень 2020 року в другий раз за місяць. Однак ще 08 березня 2020 року з начальником цеху ОСОБА_2 існувала домовленість про те, що 13 березня цього року він візьме вихідний. 09 березня 2020 року ОСОБА_2 пішов на лікарняний, а наказ про його вихідний залишився лежати на столі в.о. начальника коксового цеху І.О.Довганя. Оскільки він був впевнений, що існує відповідний наказ про його вихідний день, тому не вийшов на роботу.

В цей же день, 17 березня 2020 року на підставі наказу № 60 ПРАТ «ЮЖКОКС», він був звільнений з займаної посади за пунктом 3 статті 40 КЗпП України (у зв`язку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку). Таким чином, до нього двічі застосовано дисциплінарні стягнення за один і той самий проступок, що суперечить вимогам чинного законодавства, що призвело до незаконного звільнення.

З урахуванням наведеного, просив визнати незаконними і скасувати накази ПрАТ "ЮЖКОКС" № 2950-Д від 19 липня 2019 року, № 1060-Д від 10 березня 2020 року, № 1157-Д від 17 березня 2020 року, та № 60 від 17 березня 2020 року; поновити його на посаді заступника начальника цеху (з газового господарства та обогріву), та стягнути з ПрАТ "ЮЖКОКС" середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зазначені порушення в оспорюваних наказах про накладання дисциплінарного стягнення, не стосуються його посадових обов`язків. Вважає, що його звільнення відбулось з порушенням положень трудового законодавства, оскільки ним не допускалось систематичного невиконанням без поважних причин трудових обов`язків.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, посилаючись на те, що суд першої інстанції правильно ухвалив рішення згідно з яким, звільнення ОСОБА_1 із посади на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України є законним та наведені в позові обґрунтування є безпідставними. Зазначає, що наведені дисциплінарні стягнення не були погашені часом та не були зняти до закінчення встановленого річного строку, як і не оскаржувались особисто позивачем в судовому порядку. Судом ретельно було перевірено кожен наказ про накладення дисциплінарного стягнення незалежно від його оскарження окремо, тому правових підстав для поновлення на посаді не встановлено.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу № 22 від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду старшого майстра виробничої дільниці коксового цеху ПАТ «Євраз ЮЖКОКС», який був перейменований в ПРАТ «ЮЖКОКС».

За час трудової діяльності його неодноразово переводили на різні посади.

19 липня 2019 року наказом відповідача № 276-ПР його було переведено заступником начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху.

20 листопада 2019 року наказом відповідача № 430-ПР його було переведено старшим майстром виробничої дільниці коксового цеху.

02 січня 2020 року наказом відповідача № 22-ПР його переведено заступником начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху.

Як вбачається з наказу № 2950 від 19 липня 2019 року, 16 липня 2019 року при перевірці факту інциденту забурівання коксової печі №632, що мав місце з 19:00 години 05

липня 2019 року по 07:00 годину 06 липня 2019 року спеціалістами Дирекції по АУРБ встановлено, що коксова піч № 632 знаходилась в забуреному стані більше 10 діб. Встановлено, що своїми діями старші змінні майстри: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , при прийомі та здачі зміни не провели аналіз записів в технологічному журналі. За порушення п.п. 2.1., 2.5, 2.16 посадової інструкції № 02-06 старшому змінному майстру виробництва коксового цеха ПАТ «ЮЖКОКС» ОСОБА_1 було оголошено догану та він був позбавлений премії за липень 2019 року.

Надалі, наказом № 1069-Д від 10 березня 2020 року «про накладання дисциплінарного стягнення» встановлено, що працюючи в зміні 04 березня 2020 року заступник начальника цеху ОСОБА_1 у порушення посадової інструкції № 02-18 п.2.4. якою передбачено, що заступник начальника цеху (по газовому господарству та обігріву) коксового цеху контролює правильне введення режиму коксовання та обігріву коксової печі, виконання загальних положень температурного та гідравлічного режиму, не виконав контроль за розробкою стопорних та реверсних кранів по коксовій батареї № 6, внаслідок чого відбувся зрив газо-підвідної арматури крана № 660 з коксового боку. За це порушення ОСОБА_1 оголошено другу догану та позбавлення премії.

17 березня 2020 року на підставі наказу № 1157-Д «про накладання дисциплінарного стягнення» за порушення п. 3.1.12. «правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «ЮЖКОКС», а саме ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника цеху, 13 березня 2020 року не вийшов на роботу, було оголошено догану з позбавленням премії в другий раз за місяць.

На засіданні Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України «ЮЖКОКС» від 17 березня 2020 року прийнято рішення дати згоду на звільнення ОСОБА_1 згідно п. 3 ст. 40 КзпП України за систематичне не виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме заступник начальника начальника цеху (по газовому господарству та обігріву).

Вказане рішення було прийнято з урахуванням того, що до позивача раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до наказу ПРАТ «ЮЖКОКС» від 17 березня 2020 року № 60, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади заступника начальника цеху (по газовому господарству та обігріву) на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне не виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

За змістом статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленим проступком, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Згідно пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Отже, підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40

КЗпП України є систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мали дисциплінарні стягнення чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни і порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Працівник у такому разі може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

На підставі пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.1.12 розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку ПРАТ «ЮЖКОКС», працівники зобов`язані чесно і добросовісно виконувати покладенні на них обов`язки у відповідності з посадовими інструкціями, своєчасно та чітко виконувати закони України, інші нормативно-правові акти, накази, розпорядження, доручення адміністрації підприємства та у межах визначених повноважень - керівників відповідних структурних підрозділів; дотримуватись затверджених на підприємстві графіків роботи і відпочинку, та інше.

Фіксування факту протиправного винного невиконання та неналежного виконання позивачем трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором, посадовими інструкціями та правилами внутрішнього трудового розпорядку було здійснено шляхом відбору пояснень від позивача щодо кожного факту такого невиконання або неналежного виконання трудових обов`язків.

Що стосується правомірності наказів ПРАТ «ЮЖКОКС» про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то суд першої інстанції встановивши всі фактичні обставини справи, врахувавши те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що порушення не стосуються його коло обов`язків, визначених положеннями посадових інструкцій, дійшов обґрунтованого висновку про те, що факти допущених порушень позивачем при виконанні своїх обов`язків, як старшого зміни майстра виробництва коксового цеху, так і заступника начальника цеху у відповідні періоди роботи, які були виявлені, в дійсності мали місце та підтвердженні матеріалами справи.

Врахувавши рішення Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України «ЮЖКОКС» від 17 березня 2020 року про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, що було прийнято з урахуванням того, що до позивача вже раніше застосовувались дисциплінарні стягнення, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для скасування наказу від 17 березня 2020 року № 60 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади начальника цеху (по газовому господарству та обігріву).

Встановивши відсутність порушення відповідачем норм трудового законодавства при прийнятті оскаржуваних наказів, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні похідних позовних вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення, які вказані в оспорюваних наказах не стосуються його посадових обов`язків, підлягають відхиленню, з огляду на таке.

Так, в обґрунтування наказу від 19 липня 2019 року №2950 Д зазначено, що 06 липня 2019 року о 01:51 годині, під час видачі печі №632 відбулося буріння коксового пирога (коксовий пиріг - розпечена маса кам`яного вугілля, який випалюється на кокс. Буріння коксового пирога аварійна ситуація, за якої неможливо здійснити видачу коксового пирога. Є дуже небезпечним явищем, оскільки порушує нормальну роботу цеху, знижує продуктивність печей і сприяє порушенню цілісності кладки коксової печі).

ОСОБА_1 , який на дату вчинення порушення обіймав посаду старшого змінного майстра виробництва коксового цеху, відповідно до пунктів 2.1., 2.5., 2.16 посадової інструкції старшого змінного майстра виробництва коксового цеху був зобов`язаний зокрема: - п.2.1. організовувати та контролювати у зміні виробничий процес на виробничій дільниці у відповідності до «Правил технічної експлуатації коксохімічних

підприємств», 2002, м. Харків та «Постійним технічним регламентом виробництва коксу» ТР 05393079-2-2003; - п.2.5. забезпечувати контроль за веденням режиму коксування, обігрівом коксових печей, температурним та гідравлічним режимами газозбірників, рівномірним завантаженням коксових печей вугільною шихтою; - п.2.16 доповісти начальнику цеху та старшому майстру виробничої дільниці про всі відхилення та недоліки в роботі зміни. Оперативно виявляє та ліквідує аварійні ситуації та упущення в роботі. Проте, як було встановлено проведеним розслідуванням, заходи з розбурювання печей не здійснювалися більше 10 діб. А отже, відповідно до обґрунтованих висновків співробітників Дирекції з аналізу та управління ризиками безпеки, як з боку позивача, так і з боку інших старших змінних майстрів виробництва коксового цеху протягом 10 діб відбувалося приховування факту аварійного стану печі № 632, через її буріння. Позивач не міг не знати про факт буріння, а оперативне виявлення аварійної ситуації та ліквідація її наслідків є прямим обов`язком позивача, передбаченим п.2.16 та іншими пунктами його посадової інструкції. За таких обставин, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання ним пунктів 2.1., 2.5., 2.16 посадової інструкції старшого змінного майстра виробництва коксового цеху є законним та обґрунтованим.

В обґрунтування наказу від 10 березня 2020 року № 1069-Д зазначено, що позивач, який на дату вчинення порушення обіймав посаду заступника начальника цеху, працюючи у зміні 04 березня 2020 року, не здійснив контроль за розробкою стопорних та реверсивних кранів по коксовій батареї №6, внаслідок чого відбувся зрив газопідвідної арматури крана №660 з коксової сторони.

Відповідно до пункту 2.4. Посадової інструкції заступника начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху, позивач був зобов`язаний контролювати правильне ведення режиму коксування та обігріву коксових печей, виконувати основні положення температурного та гідравлічного режиму. Проте, як було встановлено проведеним розслідуванням (службова записка від 06 березня 2020 року № 02/01-253), та підтверджено безпосередньо самим позивачем у письмових поясненнях від 10 березня 2020 року, останнім не був у повній мірі здійснений контроль за розробкою стопорних та реверсивних кранів, внаслідок чого відбувся зрив газопідвідної арматури крану № 660 з коксової сторони. За таких обставин, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання ним пункту 2.4. посадової інструкції заступника начальника цеху (з газового господарства та обігріву) коксового цеху також є законним та обґрунтованим.

В обґрунтування наказу від 17 березня 2020 року № 1157?Д зазначено, що позивач, який на дату вчинення порушення обіймав посаду заступника начальника цеху, 13 березня 2020 року не вийшов на роботу без поважних причин, що відповідно до приписів пункту 4 статті 40 КЗпП України є самостійною підставою для застосування найсуворішого дисциплінарного стягнення звільнення. Сам ОСОБА_1 пояснював, що наказу про надання відпустки 13 березня 2020 року не було. Проте, він написав заяву про надання відпустки і передав його начальнику цеху, вважаючи, що цього буде достатньо.

Крім того, оскаржуючи першу оголошену догану від 19 липня 2019 року, позивачем залишено поза увагою встановлений законом строк на захист такого права, клопотання про поновлення пропущеного строку позивачем не заявлялось, поважних причин його пропуску він не надав.

На підставі статті 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Нормами глави XV КЗпП України, а саме, статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом з тим, ОСОБА_1 був обізнаний з наказом відповідача про оголошення першої догани, у липні 2019 року, але з позовом про його оскарження звернулася лише у квітні

2020 року, що свідчить про пропуск встановленого строку для звернення із вказаним позовом до суду, передбачених ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оспорювані накази про застосування до нього заходів дисциплінарного стягнення прийнятті на підставі недоведених відповідачем обставин, не заслуговують на увагу, оскільки ним не доведені. Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, доведення таких доказів є його процесуальним обов`язком.

Інші доводі апеляційної скарги, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова