Номер провадження: 22-ц/813/1961/21
Номер справи місцевого суду: 2-3630/10
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Сиваченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року про відмову в скасуванні забезпечення позову по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Авль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовною заявою та просило суд стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитом в загальній сумі 1843818,85 та суму державного мита в розмірі 1700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31 липня 2007 року між відповідачем та Банком було підписано кредитний договір № 014/0035/85/79141 про надання кредиту у розмірі 284403, 00 доларів США строком до 31 липня 2027 року, зі сплатою 14,25 відсотків річних за користування кредитними коштами. В якості забезпечення кредитного договору, 31 липня 2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність із ОСОБА_2 перед позивачем. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, заборгованість за кредитним договором станом на 31.10.2008 року становить 1843818,85 грн (т.1, а.с.3-5).

16 лютого 2009 року до суду надійшла заява ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову, в якій просив суд прийняти заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно відповідачів, а саме власність ОСОБА_2 автомобіль марки «Chery Amulet DA11A» державний номер НОМЕР_1 2006 року випуску та долю у спільному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та інше майно відповідачів. В обґрунтування зазначеної заяви, позивач вказував, що вартість земельних ділянок визначена на 31.07.2007 року, котрі були надані Банку у заставу згідно договору іпотеки, нижча суми боргу, таким чином, повне забезпечення позовних вимог можливе і за рахунок майна відповідачів, котре вони можуть в будь-який момент відчужити, що у випадку задоволення позовних вимог може призвести до утруднення та унеможливлення виконання рішення суду (т.1, а.с.49-50).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2009 року вирішено заяву ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки Chery Amulet DA11A державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 ; накласти арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1 ; накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_1 (т.1, а.с.80-81).

17 серпня 2010 року було ухвалено рішення, яким вирішено стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 4366395,30 грн, що еквівалентно 533408,79 доларів США та стягнути солідарно з відповідачів вартість сплачено державного мита у розмір 1700,00 грн (т.1, а.с.221-225).

13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просив суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2009 року по цивільній справі № 2-3630/2010. В обґрунтування заявленої заяви зазначав, що у зв`язку із втратою позивачем свого права на виконання рішення суду через суттєвий пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутні підстави для подальшого існування заходів забезпечення позову (т.3, а.с.26-30). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року вирішено у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити, мотивуючи дане рішення тим, що заявником в порушення вимог процесуального закону не було надано до заяви доказів, якими він обґрунтовує дані вимоги, актуальної інформації на час звернення до суду щодо стадії на якій перебуває виконання рішення суду від 17 серпня 2010 року (т.3, а.с.43-44).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, 17 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2009 року по цивільній справі № 2-3630/2010. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано жодної оцінки доводам апелянта стосовно того факту, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2010 року не виконується вже більше семи років, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив понад чотири роки тому назад. Крім того, апелянт стверджує, що не погоджується із висновками суду стосовно не надання відповідних доказів на підтвердження зазначеного у відповідній заяві про скасування заходів забезпечення позову, оскільки в якості додатків, ОСОБА_1 до суду першої інстанції було додано копію виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 04.03.2011 року, в якому містяться відомості стосовно виконавчих дій; копію ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2019 року, із змісту якої вбачається, що позивач мав право пред`явити виконавчий лист до виконання у строк до 23.05.2015 року (т. 3, а.с. 37-47).

20.10.2020 року від представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Зарецького І.Г. найшло клопотання про заміну АТ «Райффайзен Банк Аваль» його наступником ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (т. 2, а.с. 141-142).

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

В судовому засіданні 29.07.2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 просив задовольнити апеляційну скаргу.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником, в порушення вимог процесуального законодавства, до заяви про скасування заходів забезпечення позову не надано доказі, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема актуальної інформації на час звернення до суду щодо стадії, на якій перебуває виконання рішення суду від 17.08.2010 року (матеріали виконавчого провадження).

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

05 листопада 2008 року ВАТ «Райффайзен Банк Авль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (т.1, а.с.3-5).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2009 року вирішено заяву ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки Chery Amulet DA11A державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2 ; накласти арешт на автомобіль марки Mitsubishi Pajero державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1 ; накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_1 (т.1, а.с.80-81).

17 серпня 2010 року було ухвалено рішення, яким вирішено стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 4366395,30 грн, що еквівалентно 533408,79 доларів США та стягнути солідарно з відповідачів вартість сплачено державного мита у розмір 1700,00 грн (т.1, а.с.221-225).

Постановою головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 18.07.2016 року було відкрито виконавче провадження № ВП № 51688389 на підставі виконавчого листа № 2-3630/10 від 04.03.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (т. 2, а.с. 12).

25.06.2018 року виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документуу виконавчому провадженні № 51688389 в зв`язку з тим, що не виявлено майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення (т. 1, а.с. 14-15).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2019 року, справа № 521/2592/19, було задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано незаконними дії головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 51688389 від 18.07.2016 року та постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.06.2018 року у виконавчому провадженні № 51688389. Вирішено скасувати постанову головного державного виконавця ВДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. про відкриття виконавчого провадження № 51688389 від 18.07.2016 року та постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.06.2018 року у виконавчому провадженні № 51688389 (т. 2, а.с. 16-20). Приймаючи постанову суд виходив з того, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції були надані достатні відомості щодо стадії виконавчого провадження, а також інформації про скасування постанов державного виконавця.

Разом з тим, суд не врахував вказані відомості та не дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення питання про скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За ч. 7 вказаної статті у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч. 8 цієї статті якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, диспозицією вказаної статті врегульовано декілька можливих правових ситуацій, за яких застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову продовжують зберігати свою чинність протягом визначеного строку: протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, якщо були задоволені позовні вимоги.

До повного виконання судового рішення, якщо за заявою позивача було відкрито виконавче провадження.

Як було вище зазначено, за умовами даної справи на теперішній час, так само як й на момент постановлення оскаржуваної ухвали, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2019 року були скасовані постанови про відкриття виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу з мотивів пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Вказана ухвала була залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25.03.2020 року. Отже, фактично на даний момент виконавче провадження, яке було відкрито головним державним виконавцем ВДВС ГТУЮ в Одеській області щодо виконання рішення суду від 17.08.2010 року в справі № 2-3630/2010 (виконавчий лист від 04.03.2011 року) не існує та, відповідно, не породжує настання відповідних правових наслідків.

Відомостей щодо наявності іншого виконавчого провадження з виконання рішення суду від 17.08.2010 року в справі № 2-3630/2010 щодо ОСОБА_1 матеріали справи не містять та сторонами до суду не подавались.

Враховуючи вище наведене в сукупності, оскільки з дня ухвалення рішення суду пройшов строк, передбачений ч. 1 ст. 157 ЦПК України, протягом якого заходи забезпечення позову продовжують зберігати свою дію, а відомості про відкрите виконавче провадження щодо ОСОБА_1 відсутні на момент перегляду справи в апеляційній інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції не в повній мірі дослідив все обставини, які мають значення для справи та дійшов помилкового висновку по суті поданої заяви, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує прийняту ухвалу, та приймає нову про задоволення заяви про скасування арешту, накладеного на майно заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року про відмову в скасуванні забезпечення позову скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2009 року, в частині накладення арешту на автомобіль марки Mitsubishi Pajero державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1 та на домоволодіння АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_1 .

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст постанови складено 06 серпня 2021 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

29.07.2021 року м. Одеса