БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/540/21
Провадження № 2/730/253/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2021 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Циліцької Л.В.

представника позивача - адвоката Овсянка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзна в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в січні-березні 2021 року від ОСОБА_2 йому стало відомо та отримано документи, що після смерті батька ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входили два земельні паї, посвідчені відповідними сертифікатами серії ЧН №0116872 від 04.09.1996р., серії ЧН №0158065 від 04.09.1996р. (успадкований померлим від своєї матері ОСОБА_4 ), що перебували у власності КПСГП «Правда» на території с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області, останній з яких 05 березня 2014 року успадкувала за заповітом батькова двоюрідна сестра ОСОБА_2 . Передбачений чинним законодавством строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин - в зв`язку з необізнаністю про наявність в батька земельних паїв та існування складеного батьком на його ім`я заповіту.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що ОСОБА_2 доводиться двоюрідною сестрою померлому ОСОБА_3 й не повідомила нотаріуса про наявність іншого спадкоємця - сина ОСОБА_1 , а нотаріус при наявності в матеріалах спадкової справи заповіту на користь ОСОБА_1 також не сповістив його про оформлення спадщини. Позивач живе і працює в м. Києві, не приймав участь в похоронах батька, юридично необізнаний, в зв`язку з чим не мав можливості звернутися до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини і як спадкоємець за законом. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови в допуску ОСОБА_1 до кола спадкоємців померлого батька ОСОБА_3 за письмовою згодою ОСОБА_2 , як спадкоємця, що прийняла спадщину, нотаріус не виносив, усно порадивши звернутись до суду. Відповідачем за даним позовом визначено Комарівську сільську раду, оскільки земельний пай, який має намір успадкувати ОСОБА_1 після свого померлого батька ОСОБА_3 , знаходиться на території Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради.

Відповідач Комарівська сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами електронного поштового зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду на офіційну адресу електронної пошти, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, в раніше поданій заяві від 19.07.2021р. просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю.

Третя особа ОСОБА_2 була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, в наданих письмових поясненнях не заперечує проти задоволення вимог позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був зареєстрований і проживав сам у АДРЕСА_1 . За життя 20 березня 2003 року ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений Берестовецькою сільською радою Борзнянськякого району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за №45, яким свій сертифікат на земельну частку (пай) розміром 4,5га вартістю 37784 грн серії ЧН №0116872 заповів сину/дочці/ ОСОБА_1 .

Позивач після смерті заповідача з заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звертався.

Водночас, після смерті ОСОБА_3 на реалізацію рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2014 року до Борзнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 , на користь якої ОСОБА_3 20 березня 2003 року склав заповіт, посвідчений Берестовецькою сільською радою Борзнянськякого району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за №44, яким заповів їй свій сертифікат на земельну частку (пай) розміром 4,5га вартістю 37784 грн серії ЧН №0158065. На дане спадкове майно ОСОБА_2 25 березня 2014 року Борзнянською районною державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтва про смерть, заповітів, земельного сертифіката, довідкою Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради №2 від 05.01.2021р., копією спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори №115/2014 до майна померлого ОСОБА_3 .

За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Приписами ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини яким за ст.1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Згідно з ч.1 ст.48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

За приписами ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що також узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування».

ОСОБА_1 у відповідності до ст.175 ЦПК України при викладенні змісту позовної заяви самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено Комарівську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області, на території якої знаходиться належний спадкодавцю ОСОБА_3 спірний спадковий земельний пай, а статус ОСОБА_2 визначено як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Разом з тим, з матеріалів спадкової справи Борзнянської районної державної нотаріальної контори №115/2014 до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємцем частини його майна є ОСОБА_2 , яка вже отримала в органі нотаріату відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач та його представник ознайомились з цими матеріалами. Крім того, про наявність після смерті ОСОБА_3 спадкоємця за заповітом ОСОБА_2 позивач був обізнаний ще до звернення до суду з даним позовом. При цьому, ОСОБА_1 у заяві, а його представник у судовому засіданні, вказують, що ОСОБА_2 доводиться двоюрідною сестрою спадкодавцю, про що ОСОБА_2 відзначає й у своєму письмовому поясненні від 11.03.2021р. (хоча й без надання правоустановлюючих документів, підтверджуючих родинні відносини), а відтак в силу положень ч.2 ст.1223, ст.1245 ЦК України вона, як спадкоємець п`ятої черги за законом (ст.1265 ЦК України), є претендентом й на неохоплене складеним на її користь заповітом спадкове майно померлого ОСОБА_3 , в тому числі на земельний пай, який має намір успадкувати позивач.

В зв`язку з цим, даний позов ОСОБА_1 безпосередньо зачіпає спадкові права та інтереси лише спадкоємців, які прийняли спадщину, тобто, в даному випадку ОСОБА_2 , яка і має бути належним відповідачем у справі.

Натомість, визначена позивачем в заяві Комарівська сільська рада не може вважатися належним відповідачем, місцезнаходження спірної земельної частки (паю) на території Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради не має значення для вирішення даного спору.

Водночас позивач та його представник, який має статус адвоката, всупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі ОСОБА_2 як співвідповідача, не скористались, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. При цьому, на виконання вимог ч.5 ст.12 ЦПК України суд у підготовчому засіданні, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, роз`яснив позивачу та його представнику наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій, зокрема, й щодо права визначення суб`єктного складу відповідачів у справі саме стороною позивача, проте ті наполягли на залишенні в ОСОБА_2 статусу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернуті до Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області безпідставно, в зв`язку з чим, не підлягають задоволенню.

Одночасно, суд роз`яснює позивачу та його представнику, що з огляду на письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона не заперечує проти задоволення заявлених вимог, у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України позивач не позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (в даному випадку ОСОБА_2 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.1216-1223, 1245, 1258, 1265, 1268-1272 ЦК України, ст.2-4, 12, 13, 19, 23, 51, 76-89, 141, 258-268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через Борзнянський районний суд) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець