ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1329/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог зазначали, що 01 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8_дд3 к 06/28/07Склн, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 92131 грн. з розрахунку 20 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01 серпня 2007 року до 31 липня 2014 року.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Отже, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 06/28/П01/07-Склн від 01 серпня 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року.

Також, виконання позичальником зобов`язань за договором забезпечено іпотекою відповідно до укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 іпотечного договору № 06/28/101/07-Склн від 01 серпня 2007 року, згідно якого предметом іпотеки є житлова квартира АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,55 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

ПАТ «Дельта Банк» зазначали, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв`язку із чим станом на 20 травня 2014 року виникла заборгованість у сумі 111142,93 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 92131,22 грн.; суми заборгованості за відсотками - 19011,71 грн.

Посилаючись на наведені обставини, ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн в сумі 111142,93 грн.; В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року позов ПАТ «Дельта-Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 111142,93 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 червня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частковою. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДельтаБанк» боргу по кредитному договору у розмірі 111142,93 грн. та судових витрат скасоване. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПАТ «ДельтаБанк» не доведено факт набуття права вимоги до поручителя ОСОБА_3 по кредитному договору № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року.

30 жовтня 2015 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 30 березня 2015 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2015 року заяву задоволено. Заочне рішення від 30 березня 2015 року за позовом ПАТ «Дельта - Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

13 березня 2017 року представниками відповідачів було подано клопотання про закриття провадження у справі за позовом банку, оскільки заочне рішення в цій справі набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року закрито провадження у цій цивільній справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 10 квітня 2019 року ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2019 року скасовано в частині закриття провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2020 року замінено позивача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Укрдебт Плюс».

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року відмовлено у задоволені позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності належними доказами. Так, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду та просило стягнути заборгованість у сумі 111142,93 грн., за кредитним договором № 8_дд3к06/28/07 від 08 листопада 2010 року, який позивачем не було надано суду. Також, суд звернув увагу, що відповідно до іпотечного договору № 06/28/101/07-Склн, іпотекодавцями є дві особи, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які уклали іпотечний договір № 06/28/101/07-Склн від 01 серпня 2007 року для забезпечування іпотекою виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №06/28/07-Склн, а не за кредитним договором № 8_дд3к06/28/07 від 08 листопада 2010 року. Отже, позивачем не було надано суду, що договір № 8_дд3к06/28/07 від 08 листопада 2010 року укладений з ОСОБА_1 . Суду також не було надано іпотечний договір, в якому іпотекодавцем є тільки ОСОБА_2 та який укладений для забезпечування іпотекою виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 8_дд3к06/28/07 від 08 листопада 2010 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Укрдебт Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позов. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укрдебт Плюс» заборгованість за кредитним договором в сумі 111142,93 грн.; В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року в сумі 111142,93 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно житлову квартиру АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідачів судовий збір.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» вказувало, що 01 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №ддЗ к 06/28/07Склн., відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 92131 грн. з розрахунку 20,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 01 серпня 2007 року до 31 липня 2014 року. 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги,відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1441 від 26 березня 2013 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.). Тому, ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору №ддЗ к 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року.

Рішення суду першої інстанції про відмову в позові скаржник вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв`язку із чим станом на 20 травня 2014 року за кредитним договором нарахована заборгованість у сумі 111142,93 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 92131,22 грн.; суми заборгованості за відсотками - 19011,71 грн. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не навів жодних обґрунтувань, чому вирішив відмовити у стягненні заборгованості з позичальника за кредитним договором - ОСОБА_1 . З урахуванням викладених обставин та норм чинного законодавства, вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника є законною та обґрунтованою, а відтак, мас бути задоволена судом.

Також, ТОВ «Укрдебт Плюс» посилається на правову позицію висловлену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц, відповідно до якої у спорах цієї категорії зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення. Оскільки позичальник не виконав умови договору позики, то позивач набув право на стягнення заборгованості у судовому порядку та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено виконання зобов`язання. Отже, вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів є законною та обґрунтованою, а відтак, має бути задоволена судом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, ухваленим з правильним застосуванням як норм матеріального, так і норм процесуального права, натомість, апеляційна скарга є безпідставною, такою, що не містить жодних обґрунтувань порушення судом першої інстанції норм права, а відтак має бути залишена без задоволення.

ОСОБА_2 зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду та просило стягнути заборгованість у розмірі 111142,93 грн. за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 08 листопада 2010 року, при цьому, позивачем не було доведено, що такий договір укладався з ОСОБА_1 , оскільки його не надано до суду. Також, відповідно до іпотечного договору № 06/28/101/07-Склн, іпотекодавцями є дві особи, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 06/28/07-Склн, а не за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 08 листопада 2010 року. Іпотечного договору, в якому іпотекодавцем є тільки ОСОБА_2 , для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн від 08 листопада 2010 року, стороною позивача суду не надано.

Інші учасники справи, своїм правом на подання відзиву не скористалися.

11 серпня 2021 року від ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача (т. 5 а.с. 69-71).

Представник ТОВ «Укрдебт Плюс» - Пивоваров В.І.у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її з вищевказаних підстав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, колегія суддів звертає увагу, що вимоги апеляційної скарги ТОВ «Укрдебт Плюс» в частині продажу на прилюдних торгах предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, не розглядаються апеляційним судом, оскільки не заявлялись позивачем у суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 01 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №06/28/07-Склн, за яким банк відкрив останній невідновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у розмірі 38500,00 дол. США строком по 31 липня 2014 року, з процентною ставкою -13,5% річних. (т.1 а.с. 6-10).

Виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вищевказаним кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 06/28/П01/07-Склн від 01 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 06/28/07Склн від 01 серпня 2007 року (т.1 а.с. 24-26).

Також, 01 серпня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 06/28/101/07-Склн для забезпечення іпотекою виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року, відповідно до якого предметом іпотеки є житлова квартира АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальною площею 51,55 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м. (т.1 а.с. 29-32).

10 вересня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року, відповідно до якого була встановлена процентна ставка -14,5% річних. (т.1 а.с.11-12).

10 вересня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 було укладено договір про внесення змін №1 до іпотечного договору № 06/28/101/07-Склн від 01 серпня 2007 року, відповідно до якого була встановлена процентна ставка -14,5% річних (т.1 а.с.33-34).

08 листопада 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк», яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року, у відповідності до якого кредитний договір було викладено у новій редакції, та зазначено суму кредиту 34638,95 доларів США. (т.1 а.с. 13-20).

Також, 08 листопада 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №3 до Кредитного договору № 06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року, за яким ПАТ «Кредитпромбанк» надав ОСОБА_1 кредит у сумі 92131,22 грн. зі сплатою 20% річних у національній валюті строком по 31 липня 2014 року (т.1 а.с. 21-23).

08 листопада 2010 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін №2 до іпотечного договору № 06/28/101/07-Склн від 01 серпня 2007 року, відповідно до якого були змінені істотні умови договору, розмір основного зобов`язання - 34530,69 доларів США. (т.3 а.с.27-28).

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «Дельта Банк» посилалось на те, що внаслідок укладення 26 червня 2013 року між ними та ПАТ «Кредитпромбанк» договору купівлі-продажу права вимоги до боржників за зобов`язаннями, що виникли на підставі кредитних та зобов`язальних договорів.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження права вимоги до відповідачів, ПАТ «Дельта Банк» надали до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 26 червня 2013 року між ПАТ «Кердитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» (т. 1 а.с. 59-64) та витяг з Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (Перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26 червня 2013 року (т. 1 а.с. 65).

З вищезазначеного витягу вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № дд3 к 06/28/07, дата укладання договору: 08 листопада 2010 року, боржник: ОСОБА_1 , загальний розмір грошового зобов`язання за кредитним договором: 34639; розмір заборгованості за кредитом у валюті кредиту станом на 25.05.2012: 92131,22; номер договору застави: 06/28/101/07-Склн; 06/28П01/07-Склн, Назва договору застави: Нерухомість-житловий фонд; Порука; Назва заставодавця: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; (а.с. 65).

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт Плюс» права вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки витяг з договору купівлі-продажу та витяг з переліку боржників (додатку до договору купівлі-продажу) не містять посилання на спірні кредитний договір №06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року, та іпотечний договір № 06/28/101/07-Склн від 01 серпня 2007 року, укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 для забезпечення іпотекою виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №06/28/07-Склн від 01 серпня 2007 року. У витягу з переліку боржників кредитний договір зазначений за номером № 8_дд3 к 06/28/07Склн, дата кредитного договору 08 листопада 2010 року, тобто номер кредитного договору та суму кредиту, що видавалась ОСОБА_1 , і не містить відомостей щодо набуття права вимоги за договором іпотеки, що був укладений з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Недоведеність вимог ПАТ «Дельта Банк» також установлена рішенням апеляційного суду Запорізької області від 07 жовтня 2015 року, ухваленим у цій справі, яким відмовлено у задоволенні позову в частині вимог до поручителя ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 173-177), яке набрало законної сили.

Доказів набуття права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8_дд3 к 06/28/07Склн та факту укладання такого договору, позивачем не надано. Також, не містяться матеріали справи доказів укладення договору іпотеки між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 .

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та викладення обставин справи.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного аргументи апеляційної скарги не свідчать про наявність правових підстав для скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року, у зв`язку з чим, апеляційна скарга ТОВ «Укрдебт Плюс» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: