Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/634/21
Провадження № 2/321/289/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Машкіної Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання - Бородіної І.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок,-
Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.
В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи заїї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву відповідачем не надано.
Відповідно до вимог ст. ст. 280-283 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст. 13 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також - органи і особи, уповноважені захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.08.1997 року набув у власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 21604146 (а.с. 6-7).
Згідно технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до його складу входить: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 73,7 кв.м.; в тому числі житловою - 35,5 кв.м,, літера «Б» - сарай, літера «В» - сарай, літера «П» - погріб, №1 - водопровід, №2 - огорожа.(а.с. 16-18).
Згідно довідки від 02.07.2016 року за № 450, виданої Роздольською сілською радою Михайлівського району Запорізької області, земельна ділянка, розташована на території Роздольської сільської ради в АДРЕСА_1 рішенням Роздольської сільської ради у приватну власність ОСОБА_2 не передавалась, державний акт на право власності на землю Роздольською сільською радою не виготовлявся ( а.с.20).
Згідно довідки від 04.07.2016 року за № 460 виданої Роздольською сільською радою Михайлівського району Запорізької області на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заборони і арешту в сільській раді не накладено (а.с.21)
Згідно акту №95 від 21.09.2020 року, складеного депутатом ОТГ Роздольської сільської ради ОСОБА_1, 1978 року народження, проживає з серпня 2017 року в АДРЕСА_1 ( а.с.22).
Згідно довідки від 21.09.2020 року, виданої виконавчим комітетом Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької област,і ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 , згідно акту депутата за №95 від 21.09.2020 року. (а.с.23).
Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 08.06.2021 року зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.08.1997 року. (а.с. 48-49).
Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).
Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Частиною другою ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 334 ЦК України у редакції, чинній на час укладення спірного договору, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.
Таким чином, встановивши на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та державної реєстрації, як передбачено статтею 657 ЦК України у редакції, чинній на час укладення цього договору, а тому цей договір не може бути визнаний судом дійсним на підставі статті 220 ЦК України.
За таких обставин, оскільки позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним не ґрунтуються на законі, а позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок є похідними, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст.81, 247 ч. 2, 258-259, 263-265, 280-283,15,319,328, 354-355 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Михайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна