"09" серпня 2021 р. Справа № 363/3383/19
УХВАЛА

9 серпня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гриб Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на незавершений будівництвом садовий будинок та господарські споруди,

встановив:

в позові порушено питання про виділення у власність 4/5 частини з недобудованого садового будинку проведеного будівництвом за час шлюбу з відповідачкою, встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні.

В суді представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0059 га на території СТ «Каскад» АДРЕСА_1 та збудований на ній житловий будинок з господарськими спорудами, з метою унеможливлення намагання відповідачів відчуження спірного майна.

Заслухавши заперечення сторони відповідачів, дослідивши справу, суд дійшов наступного

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.Забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно роз`яснень даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на необхідність унеможливлення намагання відчуження спірного майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Сам тільки факт існування спору й подачі позову підставою для його забезпечення бути не може.

Провадження в цій справі відкрито 1 листопада 2019 року. З того часу суду не надано доказів, не наведено обґрунтувань і фактів, які б свідчили про існування обґрунтованих припущень щодо існування ризиків відчуження спірного майна, право власності на яке в установленому законом порядку не зареєстровано.

У заяві не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем вказаних будинку та земельної ділянки на користь третіх осіб і це призведе до утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином вказана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя