Провадження № 2/638/5419/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвірюк Д.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить, зокрема, зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , який був накладений Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою 22.02.2005 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 22.05.2005 року за номером №1704613 про арешт квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому VII розділом ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (п.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.ч.35 ст.59 закону «Про виконавче провадження» в разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчим документом, на підставі якого постановою державного виконавця ВДВС Червонозаводського районного управління юстиції м.Харкова від 18.02.2005 року накладено арешт на майно останнього та оголошено заборону його відчуження.

Отже, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, зі змісту позову не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування, розпорядження) останнього на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно звертатися зі скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця в порядку визначеному VII розділом ЦПК до суду, який видав виконавчий документ, а не в порядку позовного провадження.

За приписами ч.1 ст.1 ЦПК України Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про відмову у відкритті провадження у справі в порядку п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, так як дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що не перешкоджає ОСОБА_1 звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому VII розділом ЦПК.

Керуючись ст. 1, 19, 186 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа Перша Харківська міська державна нотаріальна контора про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк