Дата документу 10.08.2021
Справа № 937/2086/21
Провадження № 2-с/937/23/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування судового наказу

«10» серпня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого судді Колодіної Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович, про скасування судового наказу від 12.04.2021 у справі №937/2086/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що 05.08.2021 ОСОБА_1 отримала поштою від приватного виконавця постанову про відкриття виконавчого провадження № 66297290 за судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.04.2021 по справі № 937/2086/21, який було видано за заявою ТОВ «Тепло-Мелітополь» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 4779,77 грн. Копію вказаного судового наказу та заяву про його видачу ОСОБА_1 не

отримувала. 06.08.2021 ОСОБА_1 подала до суду заяву про ознайомлення з

матеріалами цієї справи. 09.08.2021 ОСОБА_1 , через представника адвоката Пузія О.В., ознайомилась в суді з цим судовим наказом та заявою про його видачу з метою підготовки заяви про скасування цього судового наказу. Заявлені стягувачем вимоги вважає необґрунтованими та спірними, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. З заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач просить стягнути з

ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії надані в

квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.11.2019 по 31.12.2020 на підставі договору про надання послуг централізованого опалення від 10.08.2019. Однак, на підставі договору дарування від 26.10.2019 право власності на цю квартиру набула ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ). Таким чином, з 26.10.2019 ОСОБА_1 не є власником цієї квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, новий власник цієї квартири не уклав з ТОВ «Тепло-Мелітополь» договір на постачання теплової енергії. Таким чином, чинним законодавством не передбачено обов`язку попереднього власника квартири сплачувати борги нових власників (наймачів) квартири за отримані ними житлово-комунальні послуги. Отже, належним боржником за послуги з постачання теплової енергії надані в квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.11.2019 по 31.12.2020 є новий власник цієї квартири ОСОБА_2 . Таким чином, стягувач необґрунтовано та з порушенням вимог чинного законодавства вимагає від ОСОБА_1 сплату боргу за послуги, які вона не споживала, тому ці вимоги стягувача є протизаконні, безпідставні та необґрунтовані. Крім того, вважає необхідним зазначити, що ОСОБА_1 не підписувала договір про надання послуг з централізованого опалення від 10.08.2019, копія якого додана до матеріалів справи. Підпис в цьому договорі не належить їй, зроблений іншою особою шляхом його імітування.

Відповідно до частини 2 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як встановлено матеріалами справи, 11 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» звернулося до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 .

12 квітня 2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (головуючий суддя Міщенко Т.М.) видано судовий наказ, яким: 1.Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь», що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Покровська, 61, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 4779,77 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 227 грн./а.с.22/.

Згідно із частиною 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович, в частині скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення, зокрема без врахування наведених у заяві про скасування судового наказу обставин та фактів, та між сторонами існує спір про право.

Зі змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав N 14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" вбачається, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

З приводу інших вимог боржника суд приходить до наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України).

За змістом положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Представник боржника звернувся в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (частина друга ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу. Разом з тим, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначає, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника у разі пред`явлення ним позову до боржника.

Керуючись ст.ст.171 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пузій Олексій Вікторович, про скасування судового наказу від 12.04.2021 у справі №937/2086/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 012 квітня 2021 року по справі №937/2086/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 4779,77 грн. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Тепло-Мелітополь», що його вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Колодіна