ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/773/20
провадження № 2/753/269/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Заставенко М.О.,

з секретарями судового засідання Долею М.А., Проценко Я.Б.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Максимова М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПрАТ «Трест Київміськбуд-6», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про збільшення розміру відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до ПрАТ «Трест Київміськбуд-6», в якому просив суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок стягнутих 13.05.2003 Дніпровським районним судом м. Києва з тресту на користь позивача щомісячних виплат та стягнути з відповідача на свою користь позивача щомісячно виплати починаючи з 30.04.2015 по компенсації за постільну білизну в сумі 381,43 грн./міс., доповнення до додаткового харчування 99,06 грн./міс., разом 480,49 грн./міс.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач 01.03.1984 отримав каліцтво, внаслідок якого став інвалідом 1-ї групи безстроково, з постійним стороннім доглядом, паралічем обох ніг, 100% втратою професійної працездатності, втратою контролю над функціями тазових органів. 13.05.2003 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з тресту щомісячні виплати по компенсації на постільну білизну в сумі 42,31грн., доповнення до додаткового харчування 22,80 грн. Зазначив, що він має право на отримання компенсації зазначених витрат на підставі рішення, яке набрало законної сили, а статтею 1208 Цивільного кодексу України передбачено його право на збільшення розміру такої компенсації в разі підвищення вартості життя та збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Щодо належного відповідача по справі, то вважає, що саме ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» має відшкодовувати вказані витрати, оскільки 05.07.2017 Вищий спеціалізований суд скасував ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва, якими було замінено боржника ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» на Фонд та направив справу на новий розгляд.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. від 22.01.2020 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. від 05.02.2020 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Постановою Київського апеляційного суду від 06.04.2020 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05.02.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

30.04.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути витрати по компенсації за постільну білизну в сумі 381,43 грн./міс., доповнення до додаткового харчування 1 728,00 грн./міс., разом 2 109,43 грн./міс.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.07.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві.

01.10.2020 представник відповідача подав до суду клопотання про заміну первісного відповідача ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» належним - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві.

06.10.2020 до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зважаючи на їх необґрунтованість до відповідача та безпідставність. Вимоги позивача повинні ґрунтуватися на висновках МСЕК, починаючи з 30.04.2015, які в матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано детального розрахунку на підтвердження того, що витрати позивача зросли та встановлені відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначені позивачем виплати повинні здійснюватися Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві як належного відповідача. Позивачем не надано обґрунтування позовних вимог в частині збільшення компенсації на додаткове харчування та вартості постільної білизни, не надано доказів на підставі чого збільшення компенсації на додаткове харчування та вартості постійної білизни відбулося. На думку відповідача, позивач зловживає наданими йому правами, оскільки не дивлячись на неодноразові судові рішення відмовляється від подання заяви до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві, яке відповідно до законодавства уповноважене на вирішення порушених ним у позовній заяві питань.

26.10.2020 позивач подав до суду пояснення, в яких наполягав на тому, що належним відповідачем у справі є саме ПрАТ «Трест Київміськбуд-6».

26.11.2020 справу передано судді Заставенко М.О., у зв`язку з відстороненням судді Цимбал І.К. від здійснення правосуддя, яка своєю ухвалою від 30.11.2020 прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників у судове засідання.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 березня 1984 року позивач, перебуваючи в трудових відносинах із «Будівельним управлінням № 54» «Тресту «Київміськбуд-8», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Трест «Київміськбуд-6», під час виконання трудових обов`язків на будівництві водогрязелікарні внаслідок нещасного випадку на виробництві (падіння з висоти) отримав трудове каліцтво, в зв`язку з яким відбулася 100% втрата працездатності.

Дата обставина встановлення рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2003 та не оспорюються учасниками справи, а отже не потребує доказування в розумінні ст. 82 ЦПК України.

Позивачу встановлено І групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва безстроково та визнано його придатним до керування автотранспортним засобом з ручним управлінням категорії «В» та «В1».

Відповідно до довідок медико-соціальної експертної комісії від 28 липня 1988 року та 31 липня 2001 року ОСОБА_1 потребує додаткових послуг, зокрема, постільної та натільної білизни, а також додаткового харчування (а.с.47).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Трест «Київміськбуд-6», правонаступником якого є ПАТ «Трест «Київміськбуд-6», на користь позивача вартість: кімнатної коляски-крісла М-201 - 200, 00 грн, дорожньої коляски-крісла М-215 - 7 200, 00 грн, санаторно- курортних путівок за 1999-2000 роки - 4 260, 00 грн, автомобіля «Таврія» з ручним керуванням - 14 990 грн; щомісячних виплат: за постільну білизну - 42, 31 грн, витрат на звичайний догляд - 26, 60 грн, на сторонній догляд - 118 грн, побутової допомоги - 8, 90 грн, доповнення до додаткового харчування - 22, 80 грн, витрат на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля - 89 грн. 29 коп. (а. с. 39).

Позивач вважає, що він має право на отримання компенсації витрат за постільну білизну та доповнення до додаткового харчування на підставі рішення, яке набрало законної сили, а статтею 1208 Цивільного кодексу України передбачено його право на збільшення розміру такої компенсації в разі підвищення вартості життя та збільшення розміру мінімальної заробітної плати. Оскільки він розрахував, що на такі витрати він має щомісячно нести по 2 109,43 грн., просить змінити розмір стягнутих рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року з ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» на його користь, починаючи з 30 квітня 2015 року, щомісячної виплати по компенсації за постільну білизну в сумі 381,43 грн./міс., доповнення до додаткового харчування 1 728,00 грн./міс.

Суд, надавши правову оцінку позовним вимогам позивача, вважає, що відповідно до Інструкції про порядок передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхову виплату, затвердженої постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 10 від 20 квітня 2001 року (в редакції, чинній станом на 09 червня 2004 року), здійснюється передача відділенню виконавчої дирекції Фонду документів, які підтверджують право застрахованого або членів його сім`ї на страхові виплати, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відділення виконавчої дирекції Фонду приймають документи на тих працівників (членів їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року та право яких встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків.

На виконання вказаних вимог 09 червня 2004 року ВАТ «Трест «Київміськбуд-6» передало особову справу позивача до Управління (а.с.83), яке у червні-вересні 2004 року своїми постановами продовжило позивачу щомісячні виплати в зв`язку з повною втратою працездатності, що компенсують відповідну частину втраченого заробітку, а також призначило та продовжило щомісячну компенсацію витрат на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується матеріалами справи (а.с.84).

Перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу здійснювалося Управлінням в порядку, передбаченому статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Як вбачається із рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року по справі за позовом позивача до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, третя особа - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, про перерахунок розміру щомісячних виплат, 13 грудня 2004 року позивач подав до Голосіївського відділу Фонду заяву про відмову від отримання будь-яких виплат від Фонду, на підставі якої Управлінням з 01 грудня 2004 року припинено виплати на соціальну та медичну допомогу, а також виплату щомісячної грошової суми в зв`язку з повною втратою працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (постанови Управління від 10 грудня 2004 року № 09/592-3м та від 20 грудня 2004 року № 09/592).

У подальшому позивач неодноразово звертався із заявами до ПАТ «Трест «Київміськбуд-6» про виплату йому відшкодувань та компенсацій. Вказані заяви було скеровано до Управління, яке за результатом їх розгляду неодноразово повідомляло позивача, що страхові виплати та надання інших послуг припинені відповідними постановами Управління на підставі його заяви від 13 грудня 2004 року, однак, можуть бути відновлені за його заявою.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Стаття 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній станом на 09 червня 2004 року), передбачала, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» позивач має право на перерахунок і виплату щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування.

Водночас, Положення про забезпечення додатковим харчуванням інваліда внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та потерпілого з важкою травмою або професійним захворюванням під час лікування в лікувальному закладі (в редакції, чинній станом на 09 червня 2004 року), передбачало, що Фінансування витрат на додаткове харчування потерпілим та інвалідам здійснюють робочі органи виконавчої дирекції Фонду відповідно до чинного законодавства.

Законодавством визначено порядок отримання особами, інвалідність яких пов`язана з трудовим каліцтвом, компенсаційних виплат за постільну білизну та доповнення до додаткового харчування, який передбачав та передбачає здійснення таких виплат за розпорядженням відповідного Управління виконавчої дирекції Фонду, прийнятого на підставі поданої особою заяви з визначеними додатками.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем необґрунтовано спрямовані позовні вимоги до ПрАТ «Трест Київміськбуд-6», не до Фонду, а у зв`язку з чим правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Посилання позивача на постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 липня 2017 року у справі №755/23428/13-ц, якою скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року про зміну боржника з ПрАТ «Трест Київміськбуд-6» на Управління Фонду, як на підставу для задоволення позовних вимог, не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Як убачається зі змісту вищевказаної постанови, Вищим спеціалізованим судом України, встановлено, зокрема, що при подальшому стягненні щомісячних виплат на користь ОСОБА_1 слід керуватися Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а такі виплати провадяться Фондом, відсутні належні правові підстави для проведення стягнення з ПАТ «Трест «Київміськбуд-6».

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст. 51 ЦПК України).

На підставі вимог ст. 51 ЦПК України, суд за відсутності умов, передбачених вказаною нормою за власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно, право визначення особи відповідача покладено на позивача, й суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача.

Суд, зважаючи на спірні правовідносини, склад їх учасників, враховуючи те, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Трест Київміськбуд-6».

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Заставенко

Повний текст рішення складено 01.07.2021.