Єдиний унікальний номер судової справи 2-5558/10
Номер провадження 22-ц/812/1508/21
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

16 серпня 2021 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі: представника заявника Павленка С.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» ухвалу, яка постановлена Ленінським районним судом міста Миколаєва 03 червня 2021 року, під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., в приміщені цього ж суду, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні і виконавчому листі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп»), в порядку цивільного судочинства, звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В своїй заяві ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» зазначало, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року у цивільній справі №2-5558/2010 задоволено позов Публічного акціонерного товариства Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором, яка складає: 9 726.83 доларів США заборгованість за кредитом; 383.27 доларів США - заборгованість за відсотками; 635.15 доларів США - пеня, а всього 10 745.24 доларів США, що в еквівалентно згідно курсу НБУ на 29 липня 2010 року становить 84 814 грн. 33 коп., а також державне мито у розмірі 848 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення для розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього - 968 грн. 18 коп.

21 лютого 2011 року з метою примусового виконання вказаного судового рішення судом було видано виконавчий лист. 16 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

27 квітня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «ОКСІ Банк» (далі - ПАТ «ОКСІ Банк») та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладено договір відступлення права вимоги, зокрема, за кредитним договором №014/08-112/65213 від 09 липня 2007 року.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» просило замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №41177156 та у виконавчому листі, який виданий на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором, яка складає: 9 726.83 доларів США - заборгованість за кредитом; 383.27 доларів США - заборгованість за відсотками; 635.15 доларів США - пеня, а всього 10 745.24 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на 29 липня 2010 року 84 814 грн. 33 коп., а також стягнуто державне мито у розмірі 848 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення для розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 968 грн. 18 коп., а саме: стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» замінити на ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 червня 2021 року у задоволені заяви ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» відмовлено

Ухвала мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження відступлення прав вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» за вищевказаним кредитним договором ПАТ «ОКСІ Банк».

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просило ухвалу районного суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольни заяву в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року у цивільній справі №2-5558/2010 задоволено позов ПАТ Райффайзен Банк Аваль».

Дію договору кредиту №014/08-112/65213 від 09 липня 2007 року, укладеного між Відкритим Акціонерним Товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції та ОСОБА_1 припинено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором, яка складає: 9 726.83 доларів США - заборгованість за кредитом; 383.27 доларів США - заборгованість за відсотками; 635.15 доларів США - пеня, а всього 10 745.24 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ на 29 липня 2010 року 84 814 грн. 33 коп., а також державне мито у розмірі 848 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення для розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього - 968 грн. 18 коп. (а.с.39).

На підставі вказаного рішення 21 лютого 2011 року Ленінським районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції від 16 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження №41177156, з примусового виконання виконавчого листа №2-5558/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у розмірі 84 814 грн. 33 коп., державного мита у розмірі 848 грн. 18 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.65).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, станом на 13 серпня 2021 року в Інгульському відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №41177156 за боржником - ОСОБА_1

27 квітня 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ Банк» уклали договір відступлення права вимоги №114/57, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договорами, зокрема, за кредитним договором №014/08-112/65213 від 09 липня 2007 року, згідно реєстру боржників №114/57 від 04 травня 2018 року (а.с.98-104).

Того ж дня, 27 квітня 2018 року між ПАТ «ОКСІ Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» було укладено договір відступлення права вимоги. Згідно реєстру боржників від 04 травня 2018 року до договору відступлення права вимоги від 27 квітня 2018 року, право вимоги за кредитним договором №014/08-112/65213 від 09 липня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У ст.129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Дійсна реалізація права на виконання судового рішення можлива лише забезпеченням права своєчасно зайняти місце стягувача шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц та інш.).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги; 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

За правилами ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому ст.272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За положеннями ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1,2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», та відповідно норм ЦПК України (в редакції, які діяли час виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі №2-496/11 (провадження №61-16030св18).

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст.442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених ст.55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст.442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст.55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст.55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст.442 ЦПК України.

Зі змісту заяви встановлено, що ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» звернулося із вимогою про заміну стягувача як у виконавчому листі так і виконавчому провадженні.

В оцінці вимог заяви ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, апеляційний суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20), відповідно до яких на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Частиною п`ятою ст.442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тобто якщо виконавче провадження не відкрито, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

Враховуючи, що виконавче провадження з виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року у цивільній справі №2-5558/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку суми заборгованості за кредитним договором та судових витрат відкрито, колегія суддів вважає, що товариство обґрунтовано звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та безпідставно із вимогою про зміну стягувача у виконавчому листі.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» є правонаступником ПАТ «ОКСІ Банк», яке в свою чергу було правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині, що стосується права на отримання заборгованості за кредитним договором №014/08-112/65213 від 09 липня 2007 року, укладеним з ОСОБА_1 , - колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для заміни стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», у виконавчому провадженні №41177156 з примусового виконання виконавчих листів, виданих у даній цивільній справі №2-5558/2010 на виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з ОСОБА_1 , його правонаступником - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Колегія звертає увагу, що, вирішуючи питання заміни сторони стягувача, суд виходить з того, що така заміна відбувається внаслідок правонаступництва у цивільно-правових зобов`язаннях та, як наслідок, відповідна заміна стягувача відбувається на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512,514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» й без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».

Керуючись ст.ст.367,374,376,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» - задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03 червня 2021 року - скасувати, та постановити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» про заміну сторони у виконавчому провадженні і виконавчому листі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №41177156 на виконання рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 грудня 2010 року, ухваленого у цивільній справі №2-5558/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», заборгованість за кредитним договором, яка складає: 9 726.83 доларів США заборгованість за кредитом; 383.27 доларів США - заборгованість за відсотками; 635.15 доларів США - пеня, а всього - 10 745.24 доларів США, що в еквівалентно згідно курсу НБУ на 29 липня 2010 року 84 814 грн. 33 коп., а також державне мито у розмірі 848 грн. 18 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення для розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 968 грн. 18 коп., а саме стягувача - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (код за , місце знаходження 01042, місто Київ, вулиця Іоанна Павла ІІ, будинок №20, квартира №1).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 19 серпня 2021року