КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Орєхов О.І.
Єдиний унікальний номер справи № 357/386/20
Апеляційне провадження № 22-з/824/744/2021
П О С Т А Н О В А

(Додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно,

В с т а н о в и в:

У січні 2020 року позивач ТОВ Агрофірма «Матюші» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано недійсним Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019 року, укладений між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та товариством з додатковою відповідальністю "'Шамраївський цукровий завод" (ідентифікаційний код 13737989) щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" (ідентифікаційний код 13737989) щодо земельної ділянки площею 2,1404 га з кадастровим номером :01:010:0006, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 204), номер запису про інше речове право: 30604647, дата, час державної реєстрації: 05.03.2019 11:53:00.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 842 гривень, судові витрати при подачі заяви про забезпечення позову в розмірі 960,50 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 912,97 гривень, загалом 30 715,47 гривень ( тридцять тисяч сімсот п`ятнадцять гривень сорок сім копійок ) ( по 10 238,49 грн. з кожного)

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року апеляційну скаргу Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. залишено без задоволення. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року залишено без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів не вирішувала.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 08 липня 2021 року до закінчення судових дебатів представник позивача - адвокат Цой Д.С. заявив клопотання про стягнення суми судових витрат. Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачка понесла витрати на правову допомогу, які, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, просить стягнути з відповідачів на свою користь. 13 липня 2021 року представниця позивача - адвокат Тетеря С.І. направила до Київського апеляційного суду докази на підтвердження понесених витрат.

Від представника Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. - адвоката Браніцького О.М. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. У заяві зазначає, що заявлені до відшкодування витрати є неспівмірними зі складністю справи та затраченим адвокатами часом, оскільки АО «ЕВЕРЛІГАЛ» здійснює представництво ТОВ «Агрофірма «Матюші» у інших аналогічних справах. Вказує, що розмір гонорару адвокатів є завищеним, тому просить відмовити у задоволенні заяви.

Колегія суддів доходить висновку про часткове задоволення клопотання та ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення, суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, позивач ТОВ «Агрофірма «Матюші» поніс витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом апеляційної скарги Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2020 року.

На підтвердження розміру понесених ТОВ «Агрофірма «Матюші» витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги представник позивача надав суду: договір про надання правової допомоги №18/12-06 від 22 грудня 2018 року, укладений між адвокатським об`єднанням «ЕВЕРЛІГАЛ» та ТОВ «Агрофірма «Матюші» (з додатками); акт приймання-передачі наданих послуг №21/04/09-01 від 08 липня 2021 року; детальний опис наданих послуг та здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги на суму 19 935,96 грн.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Агрофірма «Матюші» на професійну правничу допомогу, враховує, що апеляційну скаргу Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В. В. було залишено без задоволення, в той час як позов ТОВ «Агрофірма «Матюші» було задоволено, у апеляційному порядку ні ТОВ «Агрофірма «Матюші», ні інші відповідачі судове рішення не оскаржували.

За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання ТОВ «Агрофірма «Матюші» про стягнення судових витрат та прийняти постанову, якою стягнути із Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. на користь ТОВ «Агрофірма «Матюші» витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П о с т а н о в и в :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути із Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Матюші» () в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді