У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Рибалки Ю. В. ,

при секретарі - Кужелєвій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява, яку представник ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс» обґрунтував тим, що Товариство набуло статусу Нового кредитора за Кредитним договором №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року, що укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 .. З цих підстав заявник просить суд здійснити заміну сторони, а саме стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс».

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 03.06.2021 р. матеріали вищевказаного позову передані для розгляду судді Рибалці Ю.В..

Представник заявника, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання, не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Інші учасники судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 443 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2013 року по цивільній справі № 2607/13708/12 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено позовні вимоги позивача. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року, що укладений між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 4 358 661,70 грн. та судовий збір у розмірі 3219,00 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіна І.В. про перегляд вищевказаного заочного рішення залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року змінено, зменшено суму заборгованості за кредитним договором №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року, яка підлягала стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» з 4 358 661,70 грн. до 2 883529,11 грн.. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року задоволено заяву адвоката Бєлікна І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та визнано виконавчий лист № 2607/13708/12 від 01.06.2013 року, виданий на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року по цивільній справі № 2607/13708/12 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення частини пені в розмірі 1 475 132,59 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.04.2015 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 18.02.2014 року залишено без змін.

Вбачається, що станом на теперішній час, рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року, яким заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2013 року змінено та зменшено суму заборгованості за кредитним договором №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» з з 4 358 661,70 грн. до 2 883529,11 грн., у вказаній справі не виконано, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа триває.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.10.2020 року між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «ФК«Парадайз Фінанс» укладено договір № 29 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК«Парадайз Фінанс» набуло право вимоги заборгованості, зокрема, за договором кредиту №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року, що підтверджується Додатком № 1 до договору № 29.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частина 1 пункту 1 статті 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги).

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.12.2020 у справі № 0910/2-103/2011 (провадження № 61-13311св20) викладено наступну правову позицію:

«Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 344/14408/15-ц (провадження № 61-1777св20).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України)».

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником на виконання вказаних вимог процесуального закону надано докази, зокрема, копію договору відступлення права вимоги від 09.10.2020 року № 29 з додатком до нього, що підтверджують обставини, які описані вище, та яким засвідчено перехід права вимоги за договором кредиту №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року (стягнення за яким здійснюється у виконавчому провадженні по цивільній справі № 2607/13708/12) до ТОВ «ФК «Парадайз Фінанс».

Отже, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача на його правонаступника, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 259-261, 352-355, 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», ОСОБА_1 , Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні - стягувача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 17) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Парадайз Фінанс» (місцезнаходження за адресою: 01601, м. Київ, вул. Г. Алмазова, буд. 18/7, сектор Ж, оф. 2; Ідентифікаційний код - 39508383) по цивільній справі № 2607/13708/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №15.3/СЖ-182.06.2 від 24.11.2006 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її судею.

СуддяЮ. В. Рибалка