Справа № 165/3572/20
Провадження № 2/165/197/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нововолинську, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

07 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення їйдодаткового строку для прийняття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба по лінії батька - ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне майно в рівних частках заповіла своїм синам: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 . Про існування заповіту вона не знала, як і не знала того чи звертався її батько за заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. 01 грудня 2020 року від приватного нотаріуса Ушакової Ю.А. довідалася про те, що в порядку спадкової трансмісії може успадкувати майно, що заповіла її батькові баба ОСОБА_5 . Пропустивши 15 днів для подачі такої заяви, у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено. Вважає, що у встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса, оскільки не була проінформована про порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. Зазначає, що тривалий час її батько хворів і внаслідок отриманого інсультуту помер, не прийнявши спадщини за бабою. Всі правовстановлюючі документи, включно заповіт, знаходяться у її дядька - відповідача ОСОБА_3 , який її не повідомив про вищевказані обставини, однак сам вчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийнятя спадщини за бабою. Оскільки нотаріус відмовляється прийняти від неї заяву про прийняття спадщини у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, а вона вважає, що цей термін пропущений нею з поважних причин, просить суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Зазначила, що вона помилково вважала, що баба ОСОБА_5 за життя переоформила на своїх синів право власності на належну їй квартиру, а тому їй достатньо буде звернутися з заявою про прийняття спадщини за батьком. Про заповіт довідалася у нотаріуса, коли писала заяву про прийняття спадщини за ОСОБА_6 . Мала домовленість з відповідачем про те, що 09 грудня 2020 року вони разом підуть до нотаріуса. Не змогла доглядати за бабою, оскільки тривалий час опікалася своєю мамою а згодом, здійснювала догляд за хворим батьком ОСОБА_6 , який помер невдозі після смерті баби внаслідок чергового інсульту.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з підстав зазначених у ньому. Вказала не те, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність заповіту, однак вона достовірно знала про поділ житла між братами Вялковими (наявність договору дарування). на підтвердження свої слів вказала на те, що до смерті баби відповідач здійснював ремонт в квартирі спадкодавця, тому всі документи, що стосуються спадкування за матір`ю бути виключно в його розпорядженні та в розпорядженні його сім`ї.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, зазначив, що про наявність заповіту складеного бабою позивачу було достовірно відомо. Його померлий брат не здійснював догляду за батьками, натомість він один піклувався за батьками, а з 2009 року по 2020 рік матеріально допомагав ОСОБА_6 , незважаючи на те, що той мав високу пенсію та отримував регресні виплати. На сороковий день після смерті брата, він домовився з позивачем про те, що викупить належну йому частку в спадковому майні за 65 тисяч гривень. Після цієї розмови ОСОБА_1 зникла і тривалий час не виходила на зв`язок. Вказав на те, що заповіт знаходився в квартирі матері і брату було відомо про його наявність та місцезнайходження. Після смерті матері саме він забрав всі правовстановлюючі документи на житло, включно з заповітом. Ні брату, ні племінниці копії заповіту особисто він не вручав.

Представник відповідача ОСОБА_4 просила відмовити у позові з підстав викладених у відзиві (а.с. 54-57). Зазначила, що позивач мала п`ять місяців і вісім днів для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті баби в порядку спадкової трансмісії, відтак мала достатньо часу. Крім того, позивачу було достовірно відомо те, що батько, як пенсіонер, мав право на обов`язкову частку в спадковому майні. Жодних перешкод позивачу у подачі заяви у встановлені стороки, не здійснювалося, а тому вважає позов необгрунтованим.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання показала, що є двоюрідною сестрою позивача та дочкою відповідача ОСОБА_3 . Після смерті дядька, на сороковий день, в кафе " Орхідея " її батько мав розмову з позивачем. Чула як він казав, що заплатить 65 000 грн. (1/4 від вартості майна) за спадщину, оскільки один опікувався батьками. Раніше, обіцяв братові 130 000 грн. за належну йому частку. Заповіт баби знаходився в її квартирі на полиці в шафі, однак позивач рідко навідувала ОСОБА_5 . Після смерті баби, всі документи забрав її син - відповідач ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_9 показав, що одружився з внучкою відповідача ОСОБА_3 . Особисто чув як на сороковий день по смерті ОСОБА_6 , в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", позивач обговорював з відповідачем спадщину.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261, 1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прийняття спадщини, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_5 (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, 12 листопада 1996 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким належну їй квартиру з предметами домашнього вжитку заповіла в рівних частках обом синам: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , а решту належного їй майна одному сину ОСОБА_3 (а.с.38 копії спадкової справи).

Подавши заяву до нотаріса за місцем відкриття спадщини та у визначений законом строк, відповідач ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері і за його заявою була заведена спадкова справа (а.с.32-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу було відомо про смерть баби ОСОБА_5 . Однак, суд також бере до уваги ту обставину, що спадкових прав на майно померлої ОСОБА_5 до смерті батька, позивач не мала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 (а.с.7). Родинні відносини між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_6 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 та копією свідоцтва про шлюб (а.с.8-9), а родинні стосунки ОСОБА_6 з спадкодавцем ОСОБА_5 копією свідоцтва про його народження (а.с.10)

У строк передбачений ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька (копія спадкової справи а.с.40-46).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

При цьому, спадкова трансмісія виникає у межах шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини.

У даному конкретному випадку, до спірних правовідносин підлягає застосуванню спадкова трансмісія, оскільки смерть ОСОБА_6 наступила до спливу шести місяців після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Вирішуючи спір, суд бере до уваги те, що позивач у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину після смерті свого батька і лише через кілька днів після спливу строку для подачі заяви про прийняття спадщини після баби (в порядку спадкової трансмісії), звернулася до нотаріуса, а отримавши його відмову звернулася до суду.

У суді встановлено і сторонами підтверджено, що на момет смерті баби позивача ОСОБА_5 її батько ОСОБА_6 хворів з діагнозом інсульт головного мозку, відтак відсутні підстави стверджувати, що він повідомив дочку про наявність заповіту матері.

З огляду на те, що заповіт ОСОБА_5 склала в користь своїх синів, тому також немає підстав вважати, що ОСОБА_1 , яка отримала право на спадкове майно в порядку спадкової трансмісії, знала про його наявність.

Свідки допитані в судовому засіданні показали, що відповідач обговорював з позивачем вартість спадкового майна батька, однак те, що відповідач повідомляв позивачу про наявність заповіту матері ОСОБА_5 , ствердно не вказали. Свідок ОСОБА_7 показала, що позивач ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_5 зв`язку не підтримувала, а відповідач ОСОБА_3 вказав на те, що заповіт та всі правовстановлюючі документи на квартиру він забрав з житла ОСОБА_5 відразу після її смерті.

Оцінюючи доводи позивача та надані нею докази, в обґрунтування позовних вимог, суд визнає зазначені нею причини пропуску шестимісячного строку, поважними.

Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відтак, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, з огляду на наявність заповіту, не буде суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України) та волевиявленню спадкодавця.

Водночас відмова у задоволенні позову, за встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пояснення відповідача та його представника щодо наявності у відповідача достатньо часу для прийняття спадщини та право батька позивача ОСОБА_6 на обов`язкову частку в майні суд не бере до уваги, та вважає, що такі твердження останніх ніяким чином не спростовують обставини зазначені позивачем на обгрунтування позову.

Крім того, до показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 суд відноситься критично, оскільки свідок ОСОБА_9 є зятем свідка ОСОБА_11 , а остання є дочкою відповідача ОСОБА_3 , тобто заінтересованими особами.

З огляду на встановлені обставини, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк в два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати ОСОБА_1 просила залишити за нею, а тому долю судових витрат відповідно до вимог ст.114 ЦПК Україн, суд не вирішує.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, на підставі ст.1269, ст.1270, ст.1272 ЦК України, - суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк в два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2021 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк