Номер провадження: 22-ц/813/2185/21
Номер справи місцевого суду: 507/1249/19
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

29.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

дослідивши апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» - Пілюка Руслана Валерійовича на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 27 травня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» про визнання недійсним договору оренди землі та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» про визнання недійсним договору оренди землі, в якому в обґрунтування вимог вказує, що йому належить земельна ділянка площею 2,56 га, яка розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району. Його земельну ділянку орендує відповідач, але договору оренди землі він не підписував, а тому просив визнати недійсним договір оренди землі від 27 грудня 2010 року , між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське», який зареєстровано у відділі Держкомзему у Любашівському районі Одеської області 12 березня 2012 року за № 00821 (а.с. 2-19).

26 листопада 2019 року ТОВ «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» звернувшись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі від 27.12.2010 р., тобто, оспорюваного правочину по первинному позову, як на підставу нормативного обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог послалось на ст. 218 ЦК України, відповідно до якої якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. На підставі чого просило визнати дійсним оспорюваний договір (а.с.53-55).

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 27 травня 2020 року (головуючий-суддя Дармакука Т.П.) позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» про визнання недійсним договору оренди землі - задовольнити. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 27 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське», який зареєстровано у відділі Держкомзему у Любашівському районі Одеської області 12 березня 2012 року за № 00821.

Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.

В задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі відмовлено (а.с 138-140 зворот).

04 серпня 2020 року представник ТОВ «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» - Пілюк Руслан Валерійович подав до Любашівського районного суду Одеської області апеляційну скаргу на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 27 травня 2020 року. Апелянт вважає вказане рішення таким що не відповідає вимогам закону, оскільки початок строку позовної давності щодо недійсності правочину починається від дня коли почалось його виконання, прийняття виконання за таким правочином свідчить що особа знала про виникнення правовідносин та могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, відтак суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 267 ЦК України, безпідставно не застосував наслідки пропуску позовної давності ОСОБА_1 (а.с. 145-149).

04 вересня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із пропуском апелянта строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, та надати апелянту строк на усунення недоліків, а саме подання до суду обґрунтованого та вмотивованого клопотання про поновлення строку, із зазначення поважних причин такого пропуску.

Згідно із супровідними листами, наявними в матеріалах справи, апеляційним судом н адресу ТОВ «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» двічі направлялись поштові відправлення з копіями ухвали про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, а саме апелянтом не надано до суду документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, зважаючи на те, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, повинен з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» - Пілюка Руслана Валерійовича на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 27 травня 2020 року в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» про визнання недійсним договору оренди землі та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору оренди землі, визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік