Справа № 703/1586/21
26 липня 2021 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Биченка І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Харченко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 .
У вказаній квартирі зареєстрований, але з липня 2019 року фактично не проживає ОСОБА_4 .
Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належній позивачам квартирі, вважають, що його належить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в судовому порядку.
В судове засідання позивачі не з`явилися, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності, позов задоволити та не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з відсутністю відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, та провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу житлових правовідносин та захисту права власності.
Як вбачається з нотаріально посвідченого договору міни від 21 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , останні на були у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2014 за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21 листопада 2014 року зареєструвано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 23 серпня 2018 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , про що складено актовий запис №6 від 23 серпня 2018 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 24 липня 2014 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , про що складено актовий запис №1696 від 24 липня 2014 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 ».
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 09 березня 2016 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 було розірвано, про що складено актовий запис №80. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».
Згідно з довідкою ОСББ «Сузір`я-2» від 21 травня 2021 року №52 та актів від 10 липня 2020 року, 10 серпня 2018 року та 21 травня 2021 року в належній позивачам квартирі зареєстрований, але з 17 липня 2019 року не проживає відповідач ОСОБА_4 , його особисті речі в квартирі відсутні, місце його перебування не відоме.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.
Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яких шляхом, який власник вважає прийнятним.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Суд, захищаючи права власності позивача, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.
Згідно з ч. 2 ст. 167 ЖК УРСР в разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту чи в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Враховуючи викладене, зважаючи той факт, що відповідач не проживає у належній позивачам квартирі понад 6 місяців, суд уважає, що він втратив право користування цим житлом, відтак заявлені позивачами вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.
На підставі 319, 391 ЦК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: І.Я. Биченко