1Справа № 335/8851/21 2/335/2849/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., дослідивши матеріали цивільної справи № 335/8851/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у рамках кримінального провадження № 0000380 від 19.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у рамках кримінального провадження № 0000380 від 19.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

18.08.2021 року головуючим у справі суддею Макаровим В.О. у даній справі заявлено собі самовідвід, оскільки під час підготовки справи до розгляду, було встановлено, що 20.05.2021 року ним, як слідчим суддею, було розглянуто клопотання адвоката Зелінської О.С., в інтересах ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000380 від 19.10.2021 року, на яке посилається позивач у своїй позовній заяві. За результатами розгляду клопотання було скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 25.03.2021 року (справа № 335/2548/21 провадження 1-кс/335/1868/2021) на майно, вилучене під час санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_1 .

Таким чином, головуючий суддя Макаров В.О. вважає, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у рамках кримінального провадження № 0000380 від 19.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України в учасників справи можуть виникнути сумніви щодо неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи, що самовідвід є вмотивованим з обґрунтуванням підстав та з метою попередження можливості скасування рішення з мотивів необ`єктивності та упередженості головуючого, суд вважає за необхідне заяву про самовідвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Макарова Віталія Олександровича від розгляду цивільної справи № 335/8851/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у рамках кримінального провадження № 0000380 від 19.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Цивільну справу № 335/8851/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, у рамках кримінального провадження № 0000380 від 19.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України - передати до канцелярії Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 14 ЦПК України.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров