ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4145/20
Провадження № 22-ц/4820/1082/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,

позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року (суддя Шевцова Л.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Заліської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_5 . Після смерті бабусі, право на спадкування за заповітом отримав її чоловік ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після смерті дідуся відкрилася спадщина, спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємицею за заповітом, складеним дідусем 15 травня 2007 року. При зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.10.2020 року замінено неналежного відповідача Заліську сільську раду, на належного - ОСОБА_4 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 93.4 кв.м, житловою площею 45,4 кв.м в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її чоловік ОСОБА_6 , який в подальшому розпорядився своїм правом та залишив заповіт на все своє майно на онуку ОСОБА_2 , яке належним чином прийняла за заповітом спадкоємиця та на частину спадкового майна вже оформила права власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги зазначав, що судом першої інстанції порушено норми статті 51 ЦПК України, оскільки залучив до участі у справі належного відповідача з порушенням строків, без відповідного клопотання позивача, з ініціативи суду, а тому суд апеляційної інстанції має усунуту вказане процесуальне порушення та розглянути справу до первинного відповідача, що в свою чергою є підставою для відмови в задоволенні позову. На думку апелянта у справі також відсутній предмет спору, оскільки підставою для звернення до суду з позовом стала відсутність правовстановлюючих документів, проте в матеріалах справи наявні свідоцтво про право власності на нерухоме майно на спірне домоволодіння. Крім того, наданий позивачем лист Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори від 03.07.2020 року за №291/02-14 не може слугувати доказом неможливості оформлення спадкових прав, тому що про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус має винести відповідну постанову, саме вказаний документ дає підстави для звернення до суду із позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується із апеляційною скаргою ОСОБА_5 , просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Стверджує, що вона не проживала в спірному житловому будинку, а тому їй достовірно не було відомо хто є належним відповідачем у справі. Щодо пропозиції апелянта розглянути справу із первинним відповідачем, зазначає, що суд апеляційної інстанції не має права на стадії апеляційного розгляду залучати до участі у справі інших осіб. Щодо відсутності постанови, то позивач вказує на наявність листа, яким їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та на своє право на звернення до суду із позовом щодо оформлення права власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 , представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі (п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 03.

Як вбачається із заповітів, посвідчених секретарем виконавчого комітету Заліської сільської ради 25.11.2003 року, зареєстрованих в реєстрі, відповідно за № 249, та за № 250, ОСОБА_5 ще при житті все своє майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла своєму синові ОСОБА_4 , а майно за адресою: АДРЕСА_3 та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - своєму чоловікові ОСОБА_6 , що вбачається із заповітів.

Згідно матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем її майна став чоловік ОСОБА_6 , за заповітом, яким остання заповідала йому все належне їй майно, в тому числі будинок по АДРЕСА_3 . Син ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини після смерті матері не подавав, в установлений законодавством строк спадщини після смерті матері не прийняв.

Згідно довідки Заліської сільської ради від 09.2005 року за №883 до дня смерті і на день смерті ОСОБА_5 разом з нею постійно проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 .

На частину спадкового майна ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. За заповітом, складеним ним 15 травня 2007 року та посвідченим секретарем виконавчого комітету Заліської сільської ради, реєстровий № 43, ОСОБА_2 має право на спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 року визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно ОСОБА_6 за заповітом, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,21 га, яка розташована на території Заліської сільської ради.

Згідно листа Другої Кам`янець-Подільської державною нотаріальної контори від 03.07.2020 року за №291/02-14 позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Відповідно листа державного нотаріуса Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Леус С.М. від 25.03.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено, що він пропустив шестимісячний строк для звернення в нотаріальну контору з завою про прийняття спадщини після смерті матері та роз`яснено право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до п. 4.15 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч.1 ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Як передбачено ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В силу п.4 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ, роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Пунктами 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз положень ст. 48 ЦПК України свідчить про те, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_5 , за заповітом матері ОСОБА_5 , після її смерті спадщини не прийняв. З позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України не звертався.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи предмет і підстави заявленого позову, територіальна громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини мала би брати участь у справі як відповідач.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції в порушення ч.5 ст.12, ст.51 ЦПК України не вирішив питання щодо участі у справі територіальна громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини як відповідача, що унеможливлює правильне вирішення спору.

Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, апеляційний суд вказаних порушень усунути не може, так як спір між належними сторонами попередньо повинен розглядатись судом першої інстанції.

Недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на справедливий суд і, в силу п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України, є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, скасування судового рішення через порушення судом першої інстанції норм процесуального права та відмова в позові в зв`язку з цим не є перешкодою позивачу захистити порушені права шляхом пред`явлення позову у встановленому законом порядку до належних відповідачів з наданням необхідних доказів на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з положеннями ст.141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає відшкодуванню судовий збір за подану апеляційну скаргу в розмірі 1362 грн..

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги 1362 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 серпня 2021 року.

Судді Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк