Провадження №6/760/684/21
Справа №755/8956/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі : головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної Ірини про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання нею зобов`язання.

В обґрунтування подання, заявник зазначає, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження (ВП №5700502) з виконання виконавчого листа у справі №1-кп/760/250/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 88414,38 грн.

Зазначила, що боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення суду, на неодноразові вимоги приватного виконавця не з`являється.

Вважає, що наявність у боржника зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

На підставі вищевикладеного просив подання задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання не викликались.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду подання повідомлялась неодноразово, причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 441 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження (ВП №57080502) з виконання виконавчого листа №1-кп/760/250/15 виданого Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 88414,38 грн..

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

З наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

За встановлених обставин, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України боржника є виключним заходом щодо спонукання виконання боргових зобов`язань, у матеріалах подання, що розглядається, докази на обґрунтування умисного ухилення боржника від виконання рішення суду, - відсутні.

Крім того, державний виконавець не з`явившись в судове засідання фактично не підтримала внесене ним подання.

Також, враховуючи розмір боргу, з урахуванням вжитих державним виконавцем заходів - накладеного арешту на майно боржника, у співвідношенні пропонованих заходів обмеження до суми боргових зобов`язань, їх співмірність, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 186, 258-259, 260-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Очеретяної Ірини про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя