Провадження № 2/641/1613/2021 Справа № 641/2486/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Павленко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власником вказаного житлового приміщення, відповідач за даною адресою зареєстрований, однак з березня 2019 року в квартирі не мешкає, житлом не цікавиться, його особисті речі відсутні, а його реєстрація створює перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю на власний розсуд.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бєжанова К.І. підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, також на адресу суду надійшли його письмові пояснення, з яких вбачається, що за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , він не мешкає з червня 2015 року, з того часу мешкав за різними адресами, усі свої речі зі спірної квартири він забрав, комунальні платежі не сплачує, з жовтня 2020 року він мешкає за кордоном та не планує повертатися до України.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 вже тривалий час, більше 5 років не мешкає разом із матір`ю - позивачкою у справі ОСОБА_1 , його особисті речі у спірній квартирі відсутні.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації житлового фонду АТ «Харківський велосипедний завод» 20.03.1998; договору про визначення ідеальних часток, посвідченого ПН ХМНО Луніною Т.А. 11.02.2020; договору дарування, посвідченого ПН ХМНО Луніною Т.А. 14.02.2020

Згідно інформації з Реєстру територіальної громади міста Харкова в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 , 1982 р.н., за місцем реєстрації не мешкає з червня 2015 року, його особисті речі в житловому приміщенні відсутні, оплату за комунальні платежі він не проводить, житлом не цікавиться.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав "Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК)- Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права і користування житлом.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 в спірному жилому приміщенні відсутній понад один рік, оплату за житло не здійснює, суд вважає, що є підстави для визнання його такими, що втратив право користування спірною жилою площею.

За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради, , м. Харків, майдан Павлівський,4.

Повне судове рішення буде складено 25 серпня 2021 року.

Суддя: Д. Є. Боговський