Справа № 727/4652/20
Провадження № 2/727/518/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Слободян Г.М.

за участю:

секретаря судових засідань: Дужич Я.І.

сторін по справі:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про поділ спільного майна подружжя:-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог за первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В позові вказує, що 10.06.2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Під час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .04.05.2020 року шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці.

Позовні вимоги мотивувала тим, що в період шлюбу з відповідачем вони проживали в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності, оскільки придбана ним до шлюбу на підставі договору купівлі-продажу тому вимоги про поділ квартири позивачка не пред`являє.

Під час спільного проживання в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на спільні кошти були придбані предмети домашнього вжитку, зокрема:плазмовий телевізор, газова плита, двоспальне ліжко з матрацом, холодильник, м`який меблевий куток, комод, три люстри, стелажі на балкон та лоджію, вхідні броньовані двері загальною вартістю 100000 грн., які знаходяться в квартирі відповідача, які вона не має наміру їх ділити.

Однак, ними в період шлюбу придбано ще й інше майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя і яке позивачка бажає поділити.

Зазначивши що ними на спільні кошти за договором купівлі-продажу № АР02019/87 від 21 серпня 2019 року в товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоподіум» на ім`я ОСОБА_3 придбано новий автомобіль марки «Renault Duster Life», 2019 року випуску, вартістю 543517 грн. До укладення цього договору з ТОВ «Автоподіум» було укладено договір замовлення автомобіля на виробництві № АР02019/87 від 24 червня 2019 року, відповідно до умов якого було сплачено частинами 24 червня, 13 та 21 серпня 2019 року вартість автомобіля в сумі 543517 грн.

Після придбання, право власності на даний автомобіль (державний номерний знак НОМЕР_1 ), зареєстровано на ОСОБА_3 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У відповідності до норм Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України, позивачка звернувшись до суду просила суд поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме автомобіль шляхом стягнення з ОСОБА_3 половини вартості автомобіля, а саме в сумі 271758, 00 гривень.

Короткий зміст позовних вимог за зустрічним позовом.

17 липня 2020 р. ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

В зустрічній позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_3 , та відповідач, ОСОБА_1 , уклали шлюб 10.06.2014 році.

Під час шлюбу ними було набуте у власність наступне майно, майнові права та грошові кошти:кошти від продажу автомобіль RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 в сумі 75 000 грн., та банківські вклади:-грошові кошти на банківському вкладі за договором № 5 на вклад «МІЙ ДЕПОЗИТ», що укладений між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 12.06.2019 р. на суму 9000 доларів США. Грошові кошти на банківському вкладі за договором № 5 на вклад «МІЙ ДЕПОЗИТ», що укладений між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 12.06.2019 р. на суму 430 доларів США.

Просив суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ,

Виділивши позивачу ОСОБА_3 а праві особистої приватної власності грошові кошти в сумі 75 000 грн. від продажу автомобіля RENAULT DUSTER, номерний знак НОМЕР_1 .; Виділивши відповідачу ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності: -Грошові кошти на банківському вкладі за договором № 5 на вклад «МІЙ ДЕПОЗИТ», що укладений між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 12.06.2019 р. на суму 9337,50 доларів США або 254 669,10 грн. за курсом НБУ станом на 17.07.2020 р.; Грошові кошти на банківському вкладі за договором № 5 на вклад «МІЙ ДЕПОЗИТ», що укладений між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 12.06.2019 р. на суму 443,98 доларів США або 12 109,02 грн. за курсом НБУ станом на 17.07.2020 р. та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) грошову компенсацію на суму 95 889,06 грн.. В первинних позовних вимогах ОСОБА_1 просив відмовити.(а.с.46-49)

28.28.2020 року представником позивача за первісним позовом поданго до суду відзив на зустрічний позов який не визнала, зазначивши що автомобіль її колишній чоловік який є предметом спору продав своєму братові ОСОБА_6 без її згоди зареєструвавши його на останнього, вважаєщо угода про передачу коштів за нібито придбаний автомобіль не виконалась. Щодо поділу банківських вкладів, вважає що спільним майном їхнього подружжя є лише грошові кошти в сумі 430 доларів США, які були розміщені на депозитному рахунку, оскільки грошові кошти в сумі 9000 доларів США які були розміщені на банківському рахунку ОСОБА_7 передала на зберігання її мати у 2016 році, остання дозволила своїй дочці розмістити кошти на банківські депозити від власного імені, про що була укладена розписка 16.02.2020 року. За вищевказаних обставин вважала що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню а саме в частині поділу спільних заощаджень подружжя в сумі 430 доларів США.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.31).

Ухвалою Шевченківського районного суду від 17.07.2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя 9а.с.59)

15.11.2018 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу наданий строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.09.2020 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя - призначено судову авто-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено атестованому судовому експерту Павлишину Ярославу Дмитровичу. На вирішення експертизи судом поставлено питання: яка була ринкова вартість транспортного засобу автомобіля Renault Duster, державний номерний знак НОМЕР_1 на момент його продажу 06.06.2020 року?

31.03.2021 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці провадження по справі поновлено у зв`язку із надходженням до суду висновку експертизи від 16.03.2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці 28.05.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу у відкрите судове засідання на 23.06.2021 року на 09 год. 30 хв.

22.06.2021 року представником позивача ОСОБА_2 скеровано до суду заяву про уточнення позовних вимог, у зв`язку із висновком експертизи проведеної по справі, та на підставі п.3 ст. 197 ЦПК України просила прохальну частину поданої ОСОБА_7 до суду позовної заяви про поділ спільного майна вважати викладеною у наступній редакції:«Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити автомобіль «Renault Duster Life», д.н.з. НОМЕР_5 , 2019 року випуску, вартістю 542 477,00 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , і стягнути з нього на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , половину вартості автомобіля в сумі 271 238,50 грн.»

В судове засідання призначене на 23.06.2021 року з`явилися позивач ОСОБА_1 її представник ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 та його представник

ОСОБА_8 судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити.

Відповідачем ОСОБА_3 подано суду заяву про визнання первинних позовних вимог ОСОБА_7 до нього, цією ж заявою ОСОБА_3 відмовився від зустрічних позовних вимог заявлених ним до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, наслідки визнання та відмови позовних вимог ОСОБА_3 зрозумілі. Заяву ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача; дослідивши матеріали та письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю, з наведених нижче підстав та у зв`язку із визнанням відповідача позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 2, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, 10.06.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб актовий запис № 782 (а.с.7) який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 червня 2020 року (а.с.79).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8)

ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 , яка придбана ним 05.11.2011 року на підставі договору купівлі-продажу, та зареєстрована за останнім 25.11.2011 року (а.с.11)

Під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль який зареєстровано за відповідачем.

До укладення договору купівлі-продажу з ТОВ «Автоподіум» було укладено договір замовлення автомобіля на виробництві № АР02019/87 від 24 червня 2019 року, відповідно до умов якого було сплачено частинами 24 червня, 13 та 21 серпня 2019 року вартість автомобіля в сумі 543517 грн. (12-14)).

ОСОБА_3 31 серпня 2019 року уклав договір купівлі-продажу № АР02019/87 в товаристві з обмеженою відповідальністю «Автоподіум» на ОСОБА_3 придбано новий автомобіль марки «Renault Duster Life», 2019 року випуску, вартістю 543517 грн. (а.с.15-22). Після придбання, право власності на даний автомобіль (державний номерний знак НОМЕР_1 ), зареєстровано на ОСОБА_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.23,24).

Згідно досліджуваного судом висновку експерта №13-03-21 про визначення ринкової вартості автомобіля RENAULT DUSTER державний реєстраційний номер НОМЕР_5 виконаного судовим експертом Павлишиним Ярославом Дмитровичем, встановлено що ринкова вартість технічно справного автомобіля RENAULT DUSTER ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 , 2019 року випуску, з терміном його експлуатації 9 місяців 2 тижні, станом на момент його продажу 06.06.2020 року, з врахуванням вхідних даних зазначених у матеріалах справи складає 542477 грн. 00 коп. (а.с.138-153).

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем уточнені позовні вимоги визнались та одночасно ОСОБА_3 відмовився від зустрічних позовних вимог, а позивачка в свою чергу підтримала уточнені позовні вимоги.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно із ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте під час шлюбу.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зазначені вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

В п.23 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 17 лютого 2016 року по справі № 6-1500цс/15, при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності.

За таких обставин, враховуючи норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, а також приписи ч.4 ст.263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду, таким чином автомобіль «Renault Duster Life», 2019 року випуску який зареєстрований за ОСОБА_3 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і належить сторонам у рівних частках. Отже, позивач та відповідач є співвласниками вказаного автомобіля.

Враховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що позивач на момент звернення до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя не втратив права власності на спірний транспортний засіб.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Таким чином, позовні вимоги є законними, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи, що спірний транспортний засіб набутий сторонами за час шлюбу, а тому даний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.255 ч.1 п.4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо,позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 65, 68, 69, 70, 71, 72, 163 СК України, ст. ст. 256-257, 261, 368, 372 ЦК України, ст.ст.3, 4, 11, 12, 13, 19, 27, 33, 34, 76-82, 89, 141, 206, 255, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України,суд, - УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме - виділити автомобіль, марки «Renault Duster Life», д.н.з. НОМЕР_5 , 2019 року випуску, вартістю 542477,00 гривень - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , 1/2 (одна друга) вартості транспортного засобу марки «Renault Duster Life», д.н.з. НОМЕР_5 , 2019 року випуску, в сумі 271 238,50 грн. (двісті сімдесят одна тисяча двісті тридцять вісім грн. 50 коп.).

Прийняти відмову від зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя та провадження в частині зустрічних позовних вимог про поділ спільного майна подружжя закрити.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 , що на підставі ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складено 30.06.2021 року

Суддя Слободян Г.М.