Справа № 303/4013/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Кондор Р.Ю.,

за участі секретаря: Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року, головуючий суддя Кость В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Закарпатській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, скасування акту та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів за лотом №3380032 з реалізації арештованого майна боржника, а саме будівлі механічної майстерні, загальною площею 252,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - Майстерня), що відбулися 8 квітня 2019 року.

Також предмет позову містить вимоги про скасування акту про реалізацію предмета іпотеки від 26 квітня 2019 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронних торгів серії та номер 08052019, виданого 08.05.2019 приватним нотаріусом Мукачівського нотаріального округу Тромпак Н. В.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про те, що позивач є власником Майстерні, яка 21.01.2008 передана в іпотеку на забезпечення виконання кредитного договору. 14 травня 2018 року були проведені електронні торги з продажу іпотечного майна. На даних торгах він став переможцем, однак акт про проведення торгів йому не надано до теперішнього часу. 12.04.2019 йому стало відомо, що відповідачем - Державним підприємством «СЕТАМ» були проведенні повторні торги з реалізації Майстерні за 64218 грн, хоча жодного документу про проведення торгів йому як власнику майна не надходило. 13 травня 2019 року ним було отримано акт про проведення електронних торгів від 26 квітня 2019 року, з якого стало відомо, що переможцем торгів з продажу Майстерні став відповідач ОСОБА_3 . 08.05.2019 було проведено державну реєстрацію прав на Майстерню за відповідачем (3). Таким чином, позивач вважає, що проведення електронних торгів 08 квітня 2019 року відбулося з порушенням закону, оскільки повідомлення про передачу Майстерні на повторні торги йому не надходило, а торги проведено за участю одного учасника без ставок інших зареєстрованих учасників.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Сторони в судове засідання в черговий раз не з`явилися. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, в тому числі і шляхом направлення SMS-повідомлень та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець, як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України "Про виконавчу службу", зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" - використовувати надані йому права у точній відповідності до закону.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах.

Згідно ст.48 названого Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Абзацом 2 п.5.1.3 Інструкції встановлено, що у разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" примусова реалізація арештованого майна є одним з етапів звернення стягнення на майно боржника.

Згідно з ч.1, 2 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Таким чином, процедура звернення стягнення на майно боржника врегульована Законом України "Про виконавче провадження" та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Мукачівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходився виконавчий лист №202/31254/13-ц, виданий 20.01.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 339151,94 гривень.

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем було звернуто стягнення на іпотечне майно боржника, а саме: механічна майстерня, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 252,6 кв.м., яке перебувало в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк».

14 травня 2018 року ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги з релізації арештованого майна боржника. Дане майно було придбано боржником ОСОБА_2 , що підтверджується Протоколом № 332361 проведення електронних торгів та Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. За рахунок коштів отриманих від реалізації було частково погашено заборгованість перед стягувачем в сумі 110 211,85 грн.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», - заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Враховуючи те, що іпотечне майно, а саме: механічна майстерня, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 252,6 кв.м. було придбано з прилюдних торгів та залишилося у власності боржника, державним виконавцем повторно звернуто стягнення на дане майно.

28.08.2018 року державним виконавцем було повторно призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

31.10.2018 року державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження було надіслано повідомлення про визначення вартості майна боржника, у відповідності до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» та передано ДП «СЕТАМ», щодо реалізації майна боржника 16.01.2019 року треті прилюдні торги за ціною 87780,00 грн. не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників.

Так, як заборгованість за рішенням суду боржником не була погашена 27.02.2019 державним виконавцем втретє призначено суб`єкта оціночної діяльності виконавчому провадженні.

15.03.2019 року державним виконавцем на адресу сторін виконавчого провадження, надіслано повідомлення про визначення вартості майна боржника, у відповідності «Про виконавче провадження», та передано заявку до ДП «СЕТАМ», щодо реал боржника.

08.04.2019 року в мережі Інтернет ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги реалізації майна боржника а саме: механічна майстерня, що розташована за АДРЕСА_1 , загальною площею 252,6 кв.м. Переможцем в яких визнанно ОСОБА_4 відповідно до Протоколу № 397540 проведення електронних торгів.

Процедура проведення електронних торгів визначається Порядком арештованого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 29.09.2016 року.

Згідно даного Порядку не передбачено процедуру повідомлення сторін виконавчого провадження про проведення торгів. Так, ці дані є відкритими та доступними на інтернет сайті «СЕТАМ», окрім реалізації предмета іпотеки, реалізація якого проходить з урахуванням норм Закону України «Про іпотеку».

Однак майно реалізація якого проходила, а саме: механічна майстерня, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 252,6 кв.м не відноситься до іпотечного майна так, як втратило такий статус відповідно до Закону України «Про іпотеку».

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ПК України).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Аналіз положень «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а ті прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Отже, враховуючи викладене, апелянт повинен довести належним та допустимими доказами, що:1) відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; 2) ці порушення вплинули на результати торгів; 3) чи порушені законні інтереси позивача під час проведення

електронних торгів.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження порушення Порядку в ході проведення електронних торгів, а також, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушені права позивача.

Таким чином, рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 28 липня 2021 року.

Головуючий

Судді