Провадження № 2-з/760/747/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, старший державний виконавець Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грива Аліна Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., старший державний виконавець Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грива А. А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 50940, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» грошових коштів у сумі 47 803 грн.

Заява мотивована тим, що у червні 2021 року їй стало відомо про те, що старшим державним виконавцем Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грива А. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65769983 на підставі виконавчого напису від 24 травня 2021 року № 50940, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В.

ОСОБА_1 зазначає, що виконавчий напис вчинено з суттєвими порушеннями встановлених вимог, як в частині порушень процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом ро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Водночас фактичне виконання виконавчого напису до набрання законної сили рішенням суду по даній справі призведе до неможливості виконання такого рішення суду та потребуватиме ініціювання додаткових позовів, зокрема, щодо повернення фактично стягнутих за виконавчим написом грошових коштів.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог частини першої статті 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України суд враховує при застосуванні відповідних норм права до спірних правовідносин.

Так, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для вчинення приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. виконавчого напису про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заявник звернулася до суду з позовом про визнання зазначеного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що на підставі оспорюваного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження, що свідчить про те, що приватним виконавцем вчиняються дії для примусового виконання виконавчого напису.

Таким чином, відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову призведе до продовження стягнення заборгованості на підставі виконавчого документу, законність якого оскаржується позивачем в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, характер спору, що виник, а також те, що вказані дії можуть привести до утруднення виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною та зареєстрованого в реєстрі № 50940.

Зазначити дані заявника (позивача): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Зазначити дані відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІЛЛФІН», , місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48.

Зазначити дані третіх осіб:

- приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

- старший державний виконавець Петрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Грива Аліна Анатоліївна, , місцезнаходження: 28300, Кіровоградська область, смт. Петрово, вул. Центральна, буд. 46.

Направити дану ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (пункт 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна