П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2021 року місто Київ

справа № 761/3050/20

провадження №22-ц/824/8327/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Михайлівський»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кокаревою Євгенією Олександрівною,

на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Савицького О.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор», Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Михайлівський» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором № 200408435 від 14 грудня 2015 року, укладеного між нею та ПАТ «Банк Михайлівський».

Позов обґрунтовано тим, що 31 липня 2014 року позивачка уклала кредитний договір з відповідачем.

19 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ ФК «Плеяда» був укладений договір факторингу № 1905, згідно з умовами якого останній зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ "ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників), а 20 травня 2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» також був укладений договір факторингу № 1, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» а плату відступило на користь ТОГВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу № 1905.

23 травня 2016 року рішенням Правління НБУ № 14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до довідки від 31 липня 2019 року, видану ТОВ ФК «Фагор», зобов`язання за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року позивачка виконала в повному обсязі.

6 серпня 2019 року позивачка звернулася до ПАТ «Банк Михайлівський» із заявою щодо надання відомостей відносно погашення нею боргу.

Листами від 8 серпня 2019 року, від 31 жовтня 2019 року, від 13 вересня 2019 року відповідач постійно відповідає про наявність заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 24 травня 2017 року була встановлена обставина законності передачі прав вимог за кредитними договорами від ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда» та в подальшому від ТОВ ФК «Плеяда» до ТОВ «ФК «Фагор».

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі п.7 ч.2 ст.16, ч.1 ст.509, ст.1054, ст.599 ЦК України ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15 березня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Кокарева Є.О. подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Апелянт вважає, що судом не повністю встановлено усі обставини справи, які мають значення, неправильно досліджено та оцінено докази, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кокарева Є.О. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Банк Михайлівський», а також представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень (а.с.125-128), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 22 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений кредитний договір № 200070323.

19 травня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року переходить до ТОВ «ФК «Фагор».

З копії довідки ТОВ «ФК «Фагор», що наявна в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 станом на 31 липня 2019 року заборгованість за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року погашена повністю та договір закритий.

Крім того, судом установлено, що на підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.».

Згідно з рішенням Правління Національного банку України від 12 липня 2015 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», за яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський».

21 червня 2018 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» строком до 12 липня 2020 року включно.

На виконання своїх обов`язків, передбачених ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженою особою, згідно з наказом від 24 травня 2016 року № 27/1 створено комісію з перевірки договорів(інших правочинів), укладених ПАТ «Банк Михайлівський».

30 травня 2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критерім нікчемності ід 30 травня 2016 року № 1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

9 червня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» направило ТОВ «ФК «Плеяда» повідомлення про нікчемність правочинів від 1 червня 2016 року № 05-53, в якому зазначило про нікчемність договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905 та вимагало негайно повернути усі отримані на підставі нікчемного договору документи.

При цьому, ТОВ «ФК «Плеяда» не погодилось з рішенням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо визнання нікчемним договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, та звернулося з позовом про його оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Постановою від 27 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила остаточне рішення щодо вимог ТОВ «ФК «Плеяда» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнко Ю.П., треті особи: ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання протиправним дій, скасування наказу та розпорядження, про скасування постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 серпня 2016 року, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2016 року та Вищого адміністративного суду України від 12 січня 2017 року, а провадження у справі закрито.

Також судом встановлено, що у провадженні Господарського суду м.Києва перебуває справи за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» до ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, що існувало до порушення права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що посилання позивачки на те, що вона виконала зобов`язання за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року на користь ТОВ ФК «Фагор», не може слугувати доказом виконання зобов`язання у розумінні ст.599 ЦК України, оскільки на теперішній час тривають судові процеси щодо оскарженні договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, за умовами якого право вимоги за кредитним договором, позичальником в якому виступає позивачка, перейшло до ТОВ «ФК «Плеяда», а в подальшому до ТОВ «ФК «Фагор», а тому на день розгляду позовних вимог банк залишається перед ОСОБА_1 кредитором, а отже і зобов`язання за кредитним договором повинно виконуватися на користь банку. Крім того, в процесі ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку, укладений з ТОВ «ФК «Плеяда» договір факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року визнано нікчемним, що у свою чергу має наслідок у вигляді нікчемності договору факторингу № 1 від 20 травня 2016 року, укладеного останнім з ТОВ «ФК «Фагор».

Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на встановлених обставинах і відповідають вимогам матеріального права.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні, певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом ( ч.1 ст.598 ЦК України).

Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановивши, що Уповноваженою особою Фонду визнано нікчемним договір факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», про що останньому 9 червня 2016 року було направлено повідомлення, а також, що на даний час триває спір між банком та фінансовими компаніями, а саме ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК «Фагор», щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що надана позивачем копія довідки ТОВ «ФК «Фагор» від 31 липня 2019 року не є достатнім доказом, що підтверджує виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року.

Стороною позивача, у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання нею зобов`язань за кредитним договором № 200070323 від 22 липня 2014 року перед первісним кредитором.

Надана позивачем копія заяви № від 29 червня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» не може вважатися належним доказом виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, укладеним в 2014 році з ПАТ «Банк Михайлівський», оскільки зі змісту цієї заяви вбачається, що за рахунок кредиту № від 29 червня 2016 року, отриманого у ТОВ «ФК «ЦФР» погашався кредит за іншим кредитним договором (№).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 є правильним.

З огляду на те, що доводи апеляційної скарги по суті вирішеного спору зводяться до обставин, повно та достовірно встановлених судом першої інстанції, а також до незгоди з висновками суду, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кокаревою Євгенією Олександрівною, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 12 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус