Справа № 760/2068/21
Провадження №6/760/347/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Вовченка М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2021 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на примусове виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі №2-1057/11 (боржник ОСОБА_1 ) та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування свої вимог представник ПАТ АБ «Укргазбанк» вказав, що 10 жовтня 2011 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на виконання рішення суду у справі №2-1057/11 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованості у сумі 744651,55 грн. Отримавши вищезазначені виконавчі листи, банк передав їх на примусове виконання до Солом`янського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції. Як вбачається із довідки, виданої Солом`янським ВДВС в м. Києві від 23 жовтня 2020 року №162599 30 жовтня 2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №29353393, боржник ОСОБА_1 , направлено за належністю до ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві для виконання за місцем управління по нарахуванню та виплати пенсії ГУ ПФУ в м. Києві. Однак згідно довідки вищевказаний документ був втрачений під час пересилки поштою. При цьому підтвердження відправлення вищеперерахованих документів неможливо надати, оскільки реєстри вихідної кореспонденції знищені за закінченням терміну зберігання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М.

Представник заявника ПАТ АБ «Укргазбанк» та заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи приписи ст. 433, п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» за наявними матеріалами справи без участі учасників провадження.

Розглянувши матеріали поданої заяви, дослідивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Згідно з п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість у сумі 744651,55 грн на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» (справа №2-1057/11).

З метою виконання судового рішення, Солом`янським районним судом м. Києва 10 жовтня 2011 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 744651,55 грн на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

Як вбачається з довідки №162599 від 23 жовтня 2020 року Солом`янський районний відділ ДВС у м. Києві повідомив, що 30 жовтня 2013 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №29353393 (боржник ОСОБА_1 ) направлено за належністю до ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві для виконання за місцем управління по нарахуванню та виплати пенсії ГУ ПФУ в м. Києві.

Згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 23 жовтня 2020 року вищезазначений документ відсутній на виконанні в Дніпровському районному відділ ДВС у м. Києві. Оскільки виконавче провадження знищене, надати довідку про втрату виконавчого документа виявляється неможливим.

На час видачі виконавчого листа № 2-1057/11 від 10.10.2011 року та повернення виконавчого документа стягувачеві (постанова від 28.04.2017) був чинним Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV). Тоді як на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання набрав чинності діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Суд враховує, що ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 № 2-2177/11 (провадження № 61-1596св20) викладено наступну правову позицію, щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання.

Відповідно до п.7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст ч.1 ст.11 Закону №1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на дату винесення постанови про повернення виконавчого провадження стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII (у редакції, чинній на дату звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з п.5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких не сплив на час набрання чинності Законом № 1404-VIII. Для п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; близький за змістом припис був відображений у ч. 2 ст. 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Положення ст. 23 Закону № 606-XIV, а у Законі № 1404-VIII - положення ст. 12 регулюють питання переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приписи підпункту 17.4 пункту 1 Розділу XIІІ «Перехідні положення» ЦПК України не суперечать приписам ч. 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII, ч. 1 ст. 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень ЦПК України не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа є закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання і незаявлення вимоги про поновлення цього строку.

Отже, для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа суд первинно має розглянути питання щодо можливості поновлення строку пред`явлення такого документа до виконання.

Як зазначалось, згідно з ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд зауважує, що з правового аналізу законодавчих норм вбачається, що поняття строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за змістом ближче до поняття позовної давності, тобто строку, протягом якого особа може звернутись за захистом свого порушеного права. Тому ці строки не можуть бути преклюзивними, а є гнучкими. З огляду на вказане, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання за наявності певних обставин може бути перерваний або поновлений.

При цьому поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суд погоджується з доводами заявника, що виконання рішення суду є однією з базових гарантій, встановлених як Конституцією України, так і рішенням Європейського суду з прав людини: є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте відповідно до ч.8 ст.19 Закону № 1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником на виконання вказаних вимог процесуального закону та на обґрунтування вимог та доводів своєї заяви надано докази на підтвердження втрати виконавчого документа.

Разом з тим, зміст та матеріали заяви фактично не містять обґрунтувань та доказів поважності підстав пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а також існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали стягувача звернутися до ВДВС до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така процесуальна поведінка заявника з точки зору суду за відсутності будь-яких розумних пояснень самим заявником не може вважатись такою, що свідчить про сумлінне користування ПАТ АБ «Укргазбанк», як учасником виконавчого провадження, своїми правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За таких умов поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за відсутності: доведення поважності причин пропуску такого строку; наявності непереборних обставин, що стали підставою такого пропуску; доведеності сумлінності дій заявника, спрямованих на уникнення пропуску такого строку або якнайшвидшого його поновлення, - може вважатись порушенням принципу правової визначеності.

Отже, у даному випадку суд дійшов до висновку про недоведення заявником обставин наявності поважних, об`єктивно непереборних, незалежних від нього причин які стали підставою для пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити.

Оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Керуючись статтями 76-81, 259-261, 352-355, 433, п.п. 17.4 п. 17 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», заінтересована особа (боржник) ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя