Справа № 450/3811/20 Провадження № 2/450/726/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), третя особа ОСОБА_2 про (предмет позову з врахуванням уточнення): зняти арешт та заборону відчуження з нерухомою майна, а саме з житлового будинку. який розміщений в АДРЕСА_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Позивач, є донькою ОСОБА_3 . Після смерті батька відрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розмішений в АДРЕСА_1 . Оскільки інші спадкоємці не заявляють претензійних вимог щодо спадкового майна, позивач. маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті батька, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, дізналася, що на виконанні державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавчий лист №б/н від 03.07.2000 виданий Пустомитівським районним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з наявною заборгованістю державним виконавцем накладено арешт на майно та оголошено про заборону відчуження. 16.09.2020 року позивач звернулася у виконавчу службу із заявою про скасування арешту, у зв`язку із смертю боржника, однак державним виконавцем їй було відмовлено, оскільки відсутні підстави для скасування арешту. На підставі наведеного просить позовні вимог задоволити.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Тертя особа в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

13.11.2020 року ухвала про відкриття провадження у справі; 16.12.2020 року ухвала про витребування доказів; 20.01.2021 року копія спадкової справи; 10.02.2021 року ухвала про залучення третьої особи; 19.03.2021 року клопотання представника відповідача про долучення доказів; 19.03.2021 року клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи; 19.03.2021 року ухвала про відкладення розгляду справи; 24.03.2021 року уточнена позовна заява; 25.03.2021 року клопотання представника позивача про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності; 17.05.2021 року клопотання третьої особи про розгляд справи у його відсутності; 25.03.2021 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності; 28.05.2021 року ухвала про призначення справи до судового розгляду; 14.06.2021 року клопотання третьої особи про розгляд справи у його відсутності; 29.06.2021 року клопотання представника відповідача про розгляд справи у його відсутності; 29.06.2021 року клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено що на виконанні Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження № 8183586 з приводу стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше як 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 21.06.2000 року і до досягнення повноліття.

В межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Гураль Л.П., 22.10.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 .

28.03.2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Гураль Л.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ОСОБА_6 , у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.08.2017 року.

Після його смерті, відкрилася спадщина на належне йому майно.

23.11.2017 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісєєвою О.Я. заведено спадкову справу № 114/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

23.11.2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_1 , факт родинних відносин першої лінії споріднення, підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно 11.01.2011 року, прізвище змінила внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 .

23.11.2017 року ОСОБА_7 , донька спадкодавця та ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 , син спадкодавця написали заяви про відмову від прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки ОКП «БТІ та ЕО» від 05.08.2020 року № 3029, житловий будинок АДРЕСА_1 (колишня адресу АДРЕСА_2 ) зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 , на підставі договору дарування від 22.01.1994 року за № 93 посвідченого Пустомитівською державною нотаріальною конторою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 241464012 від 22.01.2021 року, на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського управління юстиції Гураль Л.П. № 8183586 від 22.10.2015 року.

ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою, на що отримала відповідь 15.10.2020 року, відповідно до якої арешт з майна може бути знятий на підставі рішення суду, окрім випадків визначених ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», тому у державного виконавця відсутні правові підстави для скасування арешту накладеного на все майно боржника, ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття виникнення права на спадщину та виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права.

Так, згідно пункту 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України право власності ОСОБА_3 припинилося внаслідок смерті останнього, з вказаних підстав ОСОБА_1 , як спадкоємець, що прийняла спадщину, звернулась до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 , не є боржником у виконавчому провадженні, а є спадкоємцем померлого, а тому вимоги про зняття арешту, саме в межах позовного провадження, узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження спадковим майном.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 1218, частини 5 ст. 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна спадкодавця, який був накладений на підставі постанови державного виконавця, перешкоджає позивачу реалізувати свої права як спадкоємця, при цьому, незняття державними виконавцями арешту з майна боржника, порушує право позивача на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме з житлового будинку АДРЕСА_1 , накладеного постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Гураль Л.П., 22.10.2015 року в межах виконавчого провадження ВП № 8183586 та оголошення заборони його відчуження, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 12005008 (спеціальний розділ), зареєстрований 11.11.2015 року державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області Живко Михайлом Олександровичем, на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Гураль Л.П., 22.10.2015 року в межах виконавчого провадження ВП № 8183586.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач : Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Львівська область, м. Пустомити, вул. Ів. Кандиби, 3, .

Третя особа ОСОБА_2 , Львівська область, Пустомитівський район, с. Хоросно.

Повний текст судового рішення складено 29.06.2021 року.

СуддяН. Б. Добош