Справа № 357/1549/21
12 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Цукуров В.П.,
секретар судового засідання - Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення частки у спільній сумісній власності, -
ОСОБА_1 (далі - «Позивач») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - «Відповідач»), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення частки у спільній сумісній власності.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син Позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.10.2015 року, серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1674.
Відповідно до ст.1269 ЦК України Позивач в шестимісячний термін прийняв спадщину після померлого сина, подав заяву на прийняття спадщини до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області.
Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2018 року № 2995/02-31 державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку та земельної ділянки, оскільки Позивачем було подано документи, що підтверджують право власності покійного на земельну ділянку та будинок, в яких не встановлено частки, що належать співвласникам - покійному ОСОБА_5 та Відповідачу ОСОБА_2 .
В судове засідання Позивач та його представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх присутності, позовну заяву підтримали у повному обсязі (а.с.97).
В судове засідання Відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.37, 48, 91).
В судове засідання треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,направили до суду заяви про розгляд справи без їх присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.
Третя особа - Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій просила слухати справу без представника нотаріальної контори на розсуд суду.
Згідно ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син Позивача - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.10.2015 року, серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1674.
24.11.2015 року Позивач звернувся до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , свого сина - ОСОБА_5 .
Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, заведена спадкова справа № 558/2015 року, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ..
Згідно договору дарування від 04.02.2004 року, ОСОБА_6 (бабуся ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ) надала в дар ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (далі Відповідач) - зазначені в договорі як обдаровані, та які прийняли у дар житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 2852124, сформованого 17.02.2004 року, домоволодіння, щознаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , право власності зареєстроване Білоцерківським БТІ, де розмір частки вказаний 1/1.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2018 року № 2995/02-31 державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку та земельної ділянки, оскільки Позивачем було подано документи, що підтверджують право власності покійного на земельну ділянку та будинок, в яких не встановлено частки, що належать співвласникам - покійному ОСОБА_5 та Відповідачу ОСОБА_2 .
Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.
Відповідно до ч.4 ст.355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно, тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно із ч.1, 2 ст.357 ЦК України визначено, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом; майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як вбачається з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Зі змісту ст.370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування.
В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З огляду на зазначене, Позивач має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя спадкодавцю, однак через відмову нотаріуса позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права.
При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, наявні всі правові підстави для їх задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 82, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення частки у спільній сумісній власності - задовольнити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області безпосередньо, або через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення буде складено не пізніше 22.07.2021 року.

СуддяВ. П. Цукуров