Справа № 559/1811/21
Провадження № 2-о/559/98/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у своєму будинку АДРЕСА_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроджениця смт.Фащівка Антрацитівського району Луганської області, яка доводиться заявниці мамою. Лікарем місцевої лікарні так званої ЛНР встановлено, що ОСОБА_3 померла від хронічної серцево-судинної недостатності , ішемічної хвороби серця , дифузного кардіосклерозу, про що видана довідку про смерть № 05 від 09.02.2021. На підставі цього у так званій ЛНР видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 19.02.2021. Покійна ОСОБА_3 похована на цвинтарі за місцем проживання в смт.Фащівка, фото на підтвердження додано. Видані так званою ЛНР документи про смерть ОСОБА_3 не відповідають встановленій формі та видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому ДРАЦС Бахмутського районного відділу Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) 27.07.2021 відмовило в реєстрації факту смерті. Родинні відносини заявниці і покійної мами підтверджуються документами. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка та для оформлення спадщини.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Представник заявника, в зв`язку з проведенням обмежувальних карантинних заходів, просить розглядати справу без їх участі на підставі наданих документів, про що зазначено в заяві (а.с.4).

Заінтересована особа належно повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду із заявами чи клопотаннями не зверталась (а.с. 27-28).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Фащівською селищною радою Антрацитівського р-ну Ворошиловградської обл. 25.09.1989, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Фащівка Антрацитівського району Ворошиловградської обл. (нині Луганська), у графі мати вказана - ОСОБА_3 , батьком вказаний ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Рачинською сільрадою Дубенського району Рівненської області 27.05.2008 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_7 (а.с. 8).

У паспорті заявниці ОСОБА_2 НОМЕР_4 , виданому Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області 19.09.2008 зазначено, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області (а.с. 6). У паспорті ОСОБА_3 НОМЕР_5 , виданому Антрацитівським РВ УМВС України в Луганській області 01.07.1997 зазначено, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області (а.с. 9-10).

Лікарем місцевої лікарні так званої ЛНР Селіверстовою Г.А. видано довідку про смерть № 05 від 09.02.2021, за якою ОСОБА_3 померла від хронічної серцево-судинної недостатності , ішемічної хвороби серця, дифузного кардіосклерозу (а.с. 11). Відділом ЗАГС Антрацитівського МУЮ Міністерства юстиції так званої Луганської Народної Республіки видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 19.02.2021, актовий запис № 348 (а.с. 12).

Документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому ДРАЦС Бахмутського районного відділу Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Харків) 27.07.2021 відмовило в реєстрації факту смерті ОСОБА_3 (а.с. 13).

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , похована на цвинтарі в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області згідно фото могили (а.с. 14).

Таким чином, досліджені судом докази підтверджують родинний зв`язок між заявницею ОСОБА_2 та покійною мамою ОСОБА_3 , документи про смерть якої не відповідають встановленому зразку.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Вимогами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

Згідно положень ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях", яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в тому числі смт. Фащівка Антрацитівського району Луганської області.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" - тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

В силу положень Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України").

Відповідно ст.9 вказаного Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з висновками ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15 квітня 2016 року, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Дослідивши докази, суд робить висновок, що заяву необхідно задовольнити. Родинний зв`язок між заявницею ОСОБА_2 та покійною мамою ОСОБА_3 наявний. Факт смерті на тимчасово окупованій території може бути зареєстрований лише на підставі рішення суду. Метою встановлення факту смерті є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна.

Згідно п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити: встановити факт, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України в селищі Фащівка Антрацитівського району Луганської області.

Рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті особи.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 виданий Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській обл. 19.09.2008, місце проживання АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), адреса місцезнаходження: вул. В.Першина, 9, м. Бахмут, Донецька область, , електронна пошта:

Суддя: