Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1450/21
Провадження № 2-з/376/33/2021
У х в а л а

"13" липня 2021 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

встановив :

12.07.2021 року до Сквирського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

В обгрунтування заяви заявник вказав, що він ОСОБА_1 , враховуючи вимоги статті 152 Цивільного процесуального кодексу України має намір та зобов`язується протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову пред`явити позов до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами ::04:014:0021; :04:014:0025; :04:014:0016;:04:014:0005; :04:014:0011; :04:014:0024; :04:04:0008; :04:014:0006; :04:014:0022; :04:014:0004; 3224087 800:04:014:0018; :04:014:0009; :04:014:0012; :04:014:0015; :04:014:0007; :04:014:0019, скасування державної реєстраціїзазначених земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, витребування на користь ОСОБА_1 земельних ділянок за зазначеними кадастровими номерами, зобов`язання передати зазначені земельні ділянки в постійне користування ОСОБА_1 .

Рішенням 2 сесії 22 скликання Сквирської районної ради народних депутатів Сквирського району Київської області від 06 вересня 1994 року його батько отримав у постійне користування земельну ділянку, площею 50,0 га на території Шаліївської сільскої ради Сквирського району Київської області для створення фермерського господарства. Право постійного користування підтверджено державним актом на правопостійного користування землею серії КВ виданого на підставі рішення 2 сесії 22 скликання Сквирської районної ради народних депутатів Сквирського району Київської області від 06.09.1994 року № 12-02-22 площею 50,0 га. Дана земельна ділянка розташована на території Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області.

На підставі зазначеного рішення і державного акта на право постійного користування земельною ділянкою земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер : 04 : 014 : 0002. Для ведення фермерського господарства було засноване та зареєстроване Селянське (Фермерське) Господарство «Фіволта» у організаційно правовій формі фермерського господарства, ідентифікаційний . місцезнаходження СФГ «Фіволта» : 09042, Київська область, Сквирський район, село Шаліївка, вулиця Лісова, будинок 1. Розмір статутного капіталу 0,00 грн.

Станом на липень місяць 2021 року засновником (учасником) СФГ «Фіволта» являється громадянин України ОСОБА_1 , зареєстрований та постійно мешкаючий за адресою : АДРЕСА_1 .

Керівник СФГ «Фіволта» та підписант ОСОБА_1 , він же засновник (учасник) СФГ «Фіволта». Державна реєстрація юридичної особи проведена 07 березня 1995 року.

Місцезнаходження реєстраційної справи - Сквирська районна державна адміністрація Київської області.

Зареєстровано в Головному управлінні регіональної статистики 14 березня 1995 року.

Зареєстровано в Сквирській державній податковій інспекції як платник податків 26 травня 1997 року зі статусом платника Єдиного внеску.

Після смерті батька дане фермерське господарство не реорганізовано та не ліквідовано, продовжує здійснювати свою статутну діяльність. Будь-які акти органів державної влади щодо припинення права спадкодавця щодо постійного користування вищевказаною земельною ділянкою відсутні.

Після смерті батька залишилися спадкоємці першої черги, а саме : ОСОБА_1 , мати, та дві сестри, які відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Заявник звернувся до Державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право користування земельною ділянкою, але отримав відмову нотаріуса ( лист № 1017/01-16 від 10.09.2016 року) та рекомендовано звернутися до суду, оскільки вище вказана земельна ділянка належить померлому на праві постійного користування, а не на праві власності.

В подальшому, він звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом про визнання права на спадкування права постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням суду першої інстанції по справі № 376/1680/16-ц на підставі ст.ст.1216,1218 ЦК України, ст.92 ЗК України позовна заява ОСОБА_1 до Шаліївської сільскої ради Сквирського району Київської області про визнання права постійного користування землею в порядку спадкування задоволена. Визнано за ОСОБА_1 право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0 га, розташованої на території Шаліївської сільської ради Сквриського району Київської області в порядку спадкування за законом для ведення селянського (фермерського) господарства після смерті батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і мав державний акт серії КВ на право постійного користування землею, виданий Сквирською районної радою народних депутатів віж 29 листопада 1994 року. Ухвалою суду першої інстанції від 30 січня 2017 року по справі № 376/1680/16-ц було внесено виправлення у рішення суду , а саме було внесено зміни у площу земельної ділянки 47,7232 га на території Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області».

У процесі розгляду справи Шаліївська сільська рада проти позову не заперечувала.

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року було задоволено апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області, рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 вересня 2016 року було скасоване і постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Шаліївської сільської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування.

ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Касаційного цивільного суду ВС . КЦС ВС його касаційну скаргу задовольнив, ухвалу Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, від 16 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року було скасовано. Передано справу № 376/1680/16-ц до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвали Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року, від 16 травня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року втратили законну силу. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

22 лютого 2021 року Київським апеляційним судом було прийнято ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Сквирського районного суду Київської області від 29 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шаліївської сільської ради про визнання права постійного користування землею у порядку спадкування. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів ( суддя В.О.Фінагєєв).

Станом на 22 лютого 2021 року рішення Сквирського районного суду Київської області по справі № 376/1680/16-ц яким за ним ОСОБА_1 визнано право постійного користування в порядку спадкування земельною ділянкою площею 47,7232 га, розташованої на території Шаліївської сільської ради Сквирського району Київської області в порядку спадкування за законом для ведення селянського (фермерського) господарства після смерті його батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і мав державний акт серії КВ на право постійного користування землею, виданий Сквирською районною радою народних депутатів 21.11.1994 року вступило в законну силу.

У той же час посадовими особами ГУ Держгеокадастру в Київській області було протиправно скасовано державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою із кадастровим номером :04:014:0002 (площа 47,7232 га), яка використовувалась СФГ «Фіволта» на праві постійного користування (акт Сквирською районної ради народних депутатів серії КВ 21.11.1994 року) та в подальшому розподілено на земельні ділянки із кадастровими номерами: :04:014:0008, :04:014:0022, :04:014:0006, :04:014:0004, :04:014:0003, :04 : 014 : 0013, :04: 014 : 0008, :04: 014 :0014 , :04: 014 :0017 , :04: 014 :0018 , :04:014:0010, :04:014:0023, :04:014:0024,

:04:014:0009, :04:014:0011, :04:014:0005,

:04:014:0012, :04:014:0015, :04:014:0016 ,

:04:014:0020, :04:014:0025, :04:014:0026,

:04:014:0007 , :04:014:0021, та видано дозволи на розробку документації із землеустрою фізичним особам .

ГУ Держгеокадастру листом від 16 липня 2019 року № 8-10-0.61-9276/2-19 звернулось до реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області Тютюна Д.С. про скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою площею 47,7232 га кадастровий номер : 04 : 014 : 0002 для ведення фермерського господарства. На підставі даних документів 16 липня 2019 року реєстратор скасував реєстрацію земельної ділянки не маючи на те відповідних підстав, такяк у рішенні апеляційного суду відсутня вимога щодо скасування відповідної реєстрації у Державному реєстрі речових прав.

У зв`язку із скасуванням у державному реєстрі права постійного користування земельної ділянки площею 47,7232 га кадастровий номер : 04 : 014 : 0002, яка рахувалася за батьком ОСОБА_1 , дана земельна ділянка стала вільною 16 липня 2019 року.

Не зважаючи на те, що ділянка стала вільною лише 16 липня 2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Київській області 02 липня 2019 року надійшло 24 заяви від громадян жителів Миколаївської області, щодо надання їм дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер : 04 : 014 : 0002 у власність по 2 га.

25 серпня 2019 року земельна ділянка площею 47,7372 га, кадастровий номер : 04 : 014 : 0002 була поділена по 2 га на 24 ділянки на які були присвоєні наступні кадастрови номери : : 04 : 014 : 0008, : 04 : 014 : 0022, : 04 : 014 : 0006, : 04 : 014 : 0004, : 04 : 014 : 0003, : 04 : 014 : 0013, : 04 : 014 : 0008, : 04 : 014 : 0014 , : 04: 014 : 0017, :04: 014: 0018, :04:014: 0010,

: 04: 014 : 0023, :04: 014: 0024, :04:014: 0009,

: 04: 014 : 0011, :04: 014: 0005, :04:014: 0012,

: 04: 014 : 0015, : 04: 014: 0016, :04:014: 0020,

:04:14:0025, :04:014:0026, :04:014:0007,

: 04:014:0021.

В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що вказані земельні ділянки були відчужені фізичній особі ОСОБА_2 .

Оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з метою забезпечення позову ОСОБА_1 вважає необхідним звернутись до суду про прийняття рішення про забезпечення позову шляхом :

1.Заборони ОСОБА_2 в будь-який спосіб відчужувати, передавати в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати нерухоме майно, а саме земельні ділянки площею 2 гектара, кадастрові номери : :04:014:0008, :04:014:0022, :04:014: 0006, :04:014:0004, :04:014:0003, :04:014:0013, :04:014:0008, :04:014:0014. :04: 014:0017, :04:014:0018, :04:014:0010. :04: 014:0023, :04:014:0024, :04:014:0009. :04:014:0011, :04:014:0005, :04:014:0012. :04: 014:0015, :04:014:0016, :04:014:0020, :04:14:0025, :04:014:0026, :04:014:0007, : 04:014:0021 та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цих земельних ділянок в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

2.3аборонити всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь- які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно відносно зазначених земельних ділянок.

3.Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на вказаних земельних ділянках.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду прозадоволення позову;з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справу, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.149ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову та перевіривши на відповідність доказів викладеним обставинам, беручи до уваги предмет позову, обґрунтування необхідності вказаного виду забезпечення позову, вважає, що вимога щодо накладення арешту на майно є обґрунтованою, а заява про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення в цьому випадку судом згідно ч. 3 ст.154 ЦПК України не встановлено.

Крім того, ч. 4 ст. 152 ЦПК України передбачає, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, однак підтверждення цього факту представником заявника не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 149-153, 257, 260, 261, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви задовольнити повністю.

Заборонити ОСОБА_2 в будь-який спосіб відчужувати, передавати в заставу, іпотеку, іншим чином обтяжувати нерухоме майно, а саме земельні ділянки площею 2 гектара, кадастрові номери :

:04:014:0008,

:04:014:0022,

:04:014 0006,

:04:014:0004,

:04:014:0003,

:04:014:0013,

:04:014:0008,

:04:014:0014.

:04:014:0017,

:04:014:0018,

:04:014:0010.

: 04:014:0023,

:04:014:0024,

:04:014:0009.

: 04: 014:0011,

:04:014:0005,

:04:014:0012.

: 04: 014:0015,

:04:014:0016,

:04:014:0020,

:04:014:0025,

:04:014:0026,

:04:014:0007,

:04:014:0021 та ініціювати вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо цих земельних ділянок в тому числі, але не виключно, подавати будь-які заяви відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

3аборонити всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь- які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно відносно зазначених земельних ділянок.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією права власності на об`єкти нерухомості, розташовані на вказаних земельних ділянках.

Копію ухвали направити для виконання у Сквирський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.354-355 з урахуванням п.п.15.5 п.15Перехідних положень ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О. М. Коваленко