Справа № 202/1712/21
Провадження № 2-з/202/34/2021
УХВАЛА

19 березня 2021 року м.Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ісаєва Д.А., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", Управління - служба у справах дітей виконкому Індустріальної районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а саме шляхом припинення вчинення дії ОСОБА_2 , які перешкоджають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користуватися житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

19 березня 2021 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії спрямовані на будь-яке обмеження права користування будинком ОСОБА_1 та малолітній особі ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України суддя розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з поданою заявою, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам (ч. 3 ст. 151ЦПК України), а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є усунення перешкод в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а саме шляхом припинення вчиняти дії ОСОБА_2 , які перешкоджають ОСОБА_1 ат ОСОБА_3 користуватися житловим будинком, розташованим за вищевказаною адресою.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить заборонити відповідачу чинити позивачу та члену його сім`ї, який проживає з ним у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоди у користуванні будинком, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо припинення надання житлово-комунальних послуг (водопостачання, електроенергія) до вирішення спору по суті.

Тобто, заходи забезпечення позову, про які просить заявник, за змістом є тотожними заявленим позовним вимогам позивача, а в розумінні ч. 10 ст. 150 ЦПК України вжиття таких заходів забезпечення позову не допускається, з огляду на що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно, суд роз`яснює, що дана відмова не позбавляє відповідача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії спрямовані на будь-яке обмеження права користування будинком ОСОБА_1 та малолітній особі ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.А.Ісаєва