Справа № 128/489/17
УХВАЛА

Іменем України

29 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Жигаровій Д.О.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивача адвоката Клепікової О.С.

представника відповідача адвоката Воронцової О.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, розподіл спільної сумісної власності, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив допустити його в якості представника відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності.

Адвокат Воронцова О.В. клопотання ОСОБА_3 підтримала.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заперечили щодо допущення в якості його представника ОСОБА_3 , вважають клопотання безпідставним.

Заслухавши думки учасників справі, оглянувши матеріали цивільної справи суд дійшов такого висновку.

Частинами першою та другою статті 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Нормами частини першої статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ЦПК України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавалося.

В зв`язку з вищезазначеним, відповідно до норм статті 60 ЦПК України, представництво по даній справі повинно здійснюватися виключно адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

На підтвердження повноважень представника відповідача надано ордер.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 не являється адвокатом, а отже суд не може допустити його до участі у даній справі як представника відповідача ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4,47,58,60,62, 189,197,260 ЦПК України, суд -

У х в а л и в:

Відмовити в допуску до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, розподіл спільної сумісної власності, стягнення коштів - ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від судового рішення.

Суддя І.А. Ганкіна