Справа №:755/3641/18
Провадження №: 2-п/755/64/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року по цивільній справі № 755/3641/18 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2018 по цивільній справі № 755/3641/18.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/3641/18 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

03 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30.10.2008 року та від 30.12.2008 року у розмірі 756 270 грн. та судовий збір у розмірі 7 562,70 грн., а всього стягнуто 763 832,70 грн.

Відповідач вказує, що про існування заочного рішення стало відомо 09.06.2021 року після ознайомлення з матеріалами справи з виготовленням фотокопій у приміщенні суду. Копію повного заочного рішення суду було отримано 11.06.2021 року. Жодних повісток про виклик до суду відповідач не отримувала, оскільки починаючи з 2000 року вона проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 в належній йому квартирі АДРЕСА_1 , в якій вона з часом зареєструвалася. З кінця 2013 року їх спільне життя розладилося і тому з початку 2014 року вони почали проживати окремо, у зв`язку із чим вона була вимушена виписатися із вказаної квартири, що підтверджується відповідним витягом з відміткою про дату зняття з реєстрації - 16.05.2014 року. Відтак вона не мала можливості отримувати судові повістки які направлялися за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього відповідач вказує, що навіть якби вона впродовж 2018 року проживала за вказаною адресою і отримала відповідні виклики до суду, то бути присутньою у судових засіданнях вона не змогла б, з огляду на те, що вона перебувала у службових відрядженнях за межами України, зокрема з 15.05.2018 року по 18.05.2018 року в Республіці Італія, з 26.09.2018 року по 11.07.2018 року в Республіці Казахстан та з 21.09.2018 року по 06.10.2018 року в Російській Федерації. Матеріали справи також не містять доказів направлення на будь яку адресу судової повістки про виклик до суду в судове засідання призначене на 03.12.2018 року на 09 год. 10 хв. в якому було ухвалено заочне рішення.

Також обґрунтовуючи заяву, заявник вказує, що вона була знайома з матір`ю позивача - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У них були дружні стосунки, що тривали близько двох десятиліть, з середини 90-х років і до дня смерті останньої. В продовж цих років вони завжди підтримували та допомагали один одному, в тому числі і матеріально, незважаючи на те, що у кожного з них була своя сім`я. Вони неодноразово позичали один одному грошові кошти, проте грошових коштів у розмірі 27 000 дол. США вона у ОСОБА_5 не позичала, відповідних розписок не писала, підпис у розписці їй не належить, а лише схожий на її почерк. Відтиск печатки на розписці схожий на той який нею використовувався в підприємницькій діяльності, проте оскільки ніяких розписок вона не писала та не підписувала, є всі підстави вважати, що печатка якою скріплено розписки їй не належить.

В заяві відповідач просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

29 липня 2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, вказуючи, що підставою для скасування заочного рішення не можуть бути посилання відповідача на власні відомості, які нічим не підтверджені і не можуть бути перевірені судом. Також вказано, що бездіяльність відповідача щодо нетримання копії заочного рішення та відсутність зацікавленості в стані розгляду справи, не може ставити під сумнів правомірність оскаржуваного рішення, оскільки суд здійснював розсилання судових повісток та оприлюднював інформацію про дату та час розгляду справи на веб-порталі Судової влади України (т. 1 а.с. 236-241).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_7 просив задовольнити вимоги заяви, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти заяви, просили відмовити у її задоволенні.

Вислухавши представника відповідача, позивача та її представника, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені відповідачем підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ОСОБА_1 фактично не отримувала копії рішення суду від 03.12.2018 року, про свідчить відсутність в матеріалах справи будь яких відомостей про це. За повідомленням відповідача, про вказане рішення стало відомо лише 09.06.2021 року після ознайомлення з матеріалами цивільної справи.

За таких обставин відповідачу ОСОБА_1 слід поновити строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 03.12.2018 року.

03 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва у цивільній справі № 755/3641/18 ухвалено заочне рішення яким позовні вимоги задоволено та стягнуто із Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики від 30.10.2008 року та від 30.12.2008 року у розмірі 756 270 грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 7 562 грн. 70 коп., а всього стягнуто 763 832 грн. 70 коп. (т. 1 а.с. 206-209).

Рішення від 03.12.2018 року у вищевказаній справі ухвалене заочне з підстав того, що відповідач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Судові повістки направлялися відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві: АДРЕСА_1 , що відповідно до отриманих судом відомостей з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 16.03.2018 року являлась зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте повістки були повернуті до суду без вручення (а.с. 33, 39, 47, 198, 199). Відзив на позов відповідачем не подавався.

Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з неявками в судові засідання відповідача, неотриманням ним процесуальних документів та з урахуванням заяви представника позивача (а.с. 203), який не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення у справі 03.12.2018 року про стягнення боргу за договором позики.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

В даному випадку, у зв`язку із неотриманням відповідачем судових повісток, суд дійшов висновку про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Разом з тим, у заяві відповідача ОСОБА_1 не наведено жодних посилань на конкретні докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною позивача докази в процесі вирішення справи були оцінені судом і на підставі цієї оцінки та встановлених обставин прийняте рішення про задоволення позову.

Фактично у своїй заяві відповідач посилається на незаконність рішення, не з`ясування судом обставин видачі розписок таотримання за нею грошових коштів, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням і здійсненою судом оцінкою доказів та обставин справи.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України.

Крім того, приймаючи рішення за заявою відповідача про перегляд заочного рішення, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, відповідачем ОСОБА_1 до заяви не надано жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом під час ухвалення рішення, а тому у суду відсутні підстави визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення, у зв`язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Також суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 95, 260, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року по цивільній справі № 755/3641/18 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04 серпня 2021 року.

Суддя