Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/853/21
Провадження № 2/376/806/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Коваленка О.М.,

при секретарі - Якштас А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обгрунтування позову зазначила, що 18.09.1993 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , видане повторно 11.01.2019 року Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Від спільного проживання сторони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , видане виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 26.04.2004 року, актовий запис №3.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з відповідачем не бажає, у зв`язку з чим просить суд шлюб розірвати.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність та не провидити фіксацію судового засідання, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_2 також надав суду письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутність та без застосування фіксації судового засідання (а.с.18).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 18.09.1993 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 9, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 , видане повторно 11.01.2019 року Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.6-а).

Від спільного проживання сторони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , видане виконкомом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області від 26.04.2004 року, актовий запис №3 (а.с.7).

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через те, що між ними не склались відносини, внаслідок чого подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися та жити з разом не бажають, у зв`язку з чим просять суд шлюб розірвати.

Сторони однією сім`єю не проживають, миритися та жити разом не бажають, клопотання про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення від сторін до суду не надходило.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхньої дитини.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому надалі є недоцільним.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 81, 82, 141, 200, 206, 247 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112,114,115 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18.09.1993 року виконавчим комітетом Горобіївської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 9 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище взяте при реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 ».

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко