Справа № 161/3573/21 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/953/21 Категорія: 37 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення суми страхового відшкодування за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Панасюком Іваном Івановичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 24.02.2021 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення суми страхового відшкодування. Позов мотивовано тим, що що 26.02.2020 в м. Луцьку по вул. Бенделіані, 7, оформлено ДТП за участю автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , та невідомого транспортного засобу під керуванням невстановленого водія, який скоїв наїзд на вищезазначений автомобіль та залишив місце пригоди. На даний час співробітниками УПП у Волинській області ДПП проводяться заходи по встановленню транспортного засобу та особи водія, який був учасником події. Транспортний засіб TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , належить їй та застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) К 145452 від 27.09.2019. З метою отримання страхової виплати вона 28.02.2020 направила до відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про настання події разом із необхідними документами. 25.11.2020 відповідач надіслав їй лист, у якому міститься відмова у виплаті страхового відшкодування, яка обґрунтована поданням нею свідомо неправдивих відомостей про предмет договору або про факт настання страхового випадку. Страховою компанією було прийнято таке рішення на підставі положень Висновку автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 000355/1 автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , складеного судовим експертом ТзОВ «Українські незалежні судові експерти». Однак, із даним висновком вона категорично не погоджується, оскільки він був складений за результатами експертизи за фотознімками, а не безпосередньо дослідження пошкодженого автомобіля, із врахуванням припущень, а не точної інформації щодо механізму утворення деяких пошкоджень, а також у такому проаналізовані не усі пошкодження, що були нанесені застрахованому автомобілю під час ДТП. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 121 929,24 грн страхового відшкодування, пов`язаного із відновлювальним ремонтом транспортного засобу TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , 1219 грн судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Панасюка І. І. подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду в якій покликається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що за умовами договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) К 145452 від 27.09.2019 відшкодуванню підлягають збитки завдані транспортному засобу чи то з вини сторонньої особи, чи то з вини страхувальника, а отже у позивача відсутні будь-які мотиви подавати відповідачу свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Вважає, що Висновок автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 000355/1 автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 складений судовим експертом ТзОВ «Українські незалежні судові експерти» з порушенням вимог п. 2.3. Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) і суд першої інстанції безпідставно визнав його належним та допустимим доказом у справі. Так, експерт при проведенні дослідження не використовував самі слідоутворювальні об`єкти (шини, деталі, що виступають, тощо) або експериментальні зліпки цих об`єктів, предмети, на яких залишились сліди зазначених об`єктів, або зліпки (масштабні фотознімки) цих слідів, а також протоколи огляду місця події з усіма додатками до них. Не враховано, що на стор. 5 Висновку експерт вказав, що деякі надані фотознімки не можуть слугувати інструментом для здобуття інформації про причини отримання пошкоджень автомобіля в передній частині, тобто експертом проаналізовано не усі наявні пошкодження, а висновок зроблений узагальнений щодо механізму нанесення зображених на фотознімках пошкоджень та, відповідно, неправдивості тверджень водія автомобіля ОСОБА_2 . Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу. Вказує, що не погоджується з доводами апеляційної скарги позивача. Згідно п. 22.1.3 договору добровільного страхування, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник (вигодонабувач) подали свідомо неправдиві відомості про предмет договору або про факт настання страхового випадку. У зв`язку з тим, що пояснення ОСОБА_2 щодо обставин події, яка сталась 26.02.2020, із технічної точки зору не відповідають дійсності, так як характер утворених пошкоджень автомобіля не співпадає з обставинами, які викладені ОСОБА_2 , то вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування є законною та мотивованою. Висновок № 000355/01 є належним та допустимим доказом, страхових здійснив огляд місця події та надав відповідний акт огляду з фотознімками експерту, тобто при складанні висновку № 000355/1 було дотримано вимоги п. 2.3. Наказу № 53/5 від 08.10.1998. Просить відмовити позивачу у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів того, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було неправомірно відмовлено ОСОБА_3 у здійсненні страхової виплати, внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , стороною позивача в ході розгляду справи не надано.

З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

За приписами статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про страхування» встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Аналогічні положення містяться у статті 991 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.09.2019 між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», як страховиком, та власником транспортного засобу TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № К 145452, за умовами якого цивільно-правова відповідальність позивачки, яка пов`язана із майновим інтересом володіння та розпорядження вказаного автомобіля була застрахована на суму 1520000 грн. Строк дії даного договору - по 29.09.2020.

28.02.2020 ОСОБА_1 подано до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про настання події з приводу пошкодження забезпеченого транспортного засобу TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , яким, на момент настання ДТП, керував ОСОБА_2 . На виконання вимог п. 23.2.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № НОМЕР_2 від 27.09.2019 ОСОБА_1 було надано відповідачу копію посвідчення водія ОСОБА_2 , який керував застрахованим автомобілем під час настання страхового випадку, схему місця ДТП № 14/2 від 26.02.2020, яка містить інформацію щодо обставин вчинення ДТП, її учасників та наслідків (у формі ушкоджень автомобіля), письмові поясненнями водія пошкодженого застрахованого автомобіля, копію ремонтної калькуляції № 7478 від 30.04.2020 та аркуш перевірки даних № 7478 від 30.04.2020 для підтвердження суми усунення зазначених пошкоджень, Висновок експертного дослідження № 5 Волинського НДЕКЦ МВС України від 04.05.2020.

25.11.2020 відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» надіслало позивачу лист за вих. № 9743, у якому міститься відмова у виплаті страхового відшкодування із посиланням на п. 22.1.3. Договору страхування. Причиною відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування стало те, що зазначений випадок не є страховим. При цьому відповідач послався на Висновок експерта № 000355/1 за результатами автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження матеріалів страхової справи про ДТП, яка відбулася 26.02.2020 в м. Луцьк, вул. Бенделіані, 7, за участі автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 від 27.10.2020, складеного судовим експертом ТОВ «Українські незалежні судові експерти».

Висновком експерта № 000355/1 від 27.10.2020 встановлено, що відсутні підстави технічного характеру стверджувати, що весь комплекс пошкоджень автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , заявленого до Страховика від 26.02.2020, утворився за обставин, які виклав водій ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 26.02.2020 та зафіксованих у матеріалах справи; весь комплекс пошкоджень автомобіля TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 (можливо, в режимі юзу чи бокового заносу) в результаті контактування з різними предметами або предметами, конструктивно об`єднаними в один предмет, що мав жорстку обмежену поверхню контактування складної конфігурації (наприклад, металева сітка, паркан, огорожа, тощо); наявні пошкодження автомобіль TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 міг отримати тільки за умови перебування його в русі; пояснення водія ОСОБА_2 щодо отримання механічних пошкоджень транспортним засобом TESLA Model S, д.н.з. НОМЕР_1 , в тій частині, де він заявляє, що зазначений автомобіль перебував у нерухомому стані, є технічно неспроможними, тобто такими, що з технічної точки зору не відповідають дійсності.

Згідно п. 22.1.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) № К 145452, укладеного сторонами у цій справі, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник (вигодонабувач) подали свідомо неправдиві відомості про предмет договору або про факт настання страхового випадку.

Таким чином, позивач порушив умови договору страхування, а саме п. 22.1.3 договору страхування, подавши неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, а тому страховик обґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування з урахуванням статті 979 ЦК України та статті 25 Закону України «Про страхування».

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність Висновку експерта № 000355/1 від 27.10.2020 пункту 2.3. Розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 відповідно до якого для вирішення зазначених питань експерту надаються самі слідоутворювальні об`єкти (шини, деталі, що виступають, тощо) або експериментальні зліпки цих об`єктів (експериментальні відбитки шин на папері); предмети, на яких залишились сліди зазначених об`єктів, або зліпки (масштабні фотознімки) цих слідів, а також протоколи огляду місця події з усіма додатками до них, оскільки страховик здійснив огляд місця події, у відповідності до п. 20.1.3 Договору добровільного страхування, направивши свого представника, та, потім надав відповідний акт огляду місця події з фотознімками до нього, судовому експерту для складання Висновку № 000355/01. Експертом не було зазначено про неможливість надати відповіді на поставлені запитання внаслідок недостатності вихідних матеріалів/даних.

Статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження пошкодження транспортного засобу надано схему місця ДТП та пояснення водія ОСОБА_2 . Відповідно до поданих доказів співробітником управління патрульної поліції зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП - ліва передня фара, капот, передній бампер. Дані пошкодження підтвердив ОСОБА_2 . У поданому позивачкою висновку експертного дослідження від 04 травня 2020 року зазначені пошкодження переднього бампера, капота, передньої лівої фари, а також лівого переднього вказівника повороту, ліві дифузори, лівого конденсатора, корита переднього багажного відсіку, заднього бамперу. Отже, зазначені різні пошкодження транспортного засобу. Позивачкою не доведено, що ці пошкодження виникли саме 26 лютого 2020 року за вказаних нею обставин.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції позивачка не ставила питання про призначення судової автотехнічної чи транспортно-трасологічної експертизи.

Відмова у виплаті страхового відшкодування є правомірною.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд у складі колегії суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача позивача ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Панасюком Іваном Івановичем, залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді