Справа № 466/9677/19 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/1412/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

09 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 22.11.2016 року по 31.03.2020 року у розмірі 19 735 грн. 65 коп., інфляційні втрати 1639 грн. 60 коп., 3 % річних 721 грн.08 коп. та 2 131 грн. 20 коп. сплаченого судового збору, а всього 24 227 грн. 53 коп.

В решті вимог відмовлено за пропуском строку позовної давності.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання надати правовстановлюючі документи, що стверджують правосуб`єктність юридичної особи - відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржили відповідачі за первісним позовом, подавши 12.04.2021 апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку про необхідність визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її апелянтам виходячи з такого.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ч. 1 ст. 352 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді Львівського апеляційного суду від 26.04.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року залишено без руху, для усунення недоліків, а саме апелянтам запропоновано у визначений строк сплатити судовий збір згідно закону.

Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

Оскільки апелянти, покликаючись на ЗУ «Про захист прав споживачів» вважали, що звільнені від сплати судового збору, суд в ухвалі від 26.04.2021 зазначив, що предметом зустрічного позову є вимога про зобов`язання до вчинення дій, споживачі могли б бути звільнені від сплати судового збору за оскарження рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, однак з прохальної частини апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погоджуються з оскаржуваним рішенням в частині лише вирішення первісного позову та просять в цій частині рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог за таким, тому повинні сплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Копію ухвали надіслано на адресу апелянтів, яка була вказана в апеляційній скарзі, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, таке доставлено за адресою 09.06.2021.

22.06.2021 на адресу апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання доступу до правосуддя та звільнення від сплати судового збору. Вимоги обґрунтовані ЗУ «Про захист прав споживачів» та позицією Великої Палати Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21.03.2018, справа № 761/24881/16.

З 17.06.2021 по 02.07.2021 включно, колегія суддів в складі головуючого - судді Ніткевича А.В., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., перебувала у щорічній відпустці.

Перевіривши матеріали справи та подану заяву, суд приходить такого висновку.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

В свою чергу, згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються ЗУ «Про судовий збір».

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги та його розмір, згідно ЗУ «Про судовий збір» поставлена в залежність від суми сплаченого збору (або яка підлягала сплаті) за подання позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Тобто, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17 висловлена правова позиція про те, що споживач звільняється від сплати судового збору лише при поданні позовної заяви і має сплатити судовий збір за подання до суду, зокрема апеляційної скарги.

Відступаючи від практики Верховного Суду України, колегія суддів Великої Палати Верховного Суду зазначила, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (ст. 22 «Про захист прав споживачів», ст. 1 ЦПК України у редакції на час постановлення оскарженої ухвали, ст. 2 ЦПК України у редакції на час розгляду справи Верховним Судом).

Власне зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 21.03.2018, справа № 761/24881/16, на яку покликається ОСОБА_1 .

Разом з цим, зазначена позиція та висновки касаційного суду не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки, як зазначалося вище, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оскаржують рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року виключно в частині первісного позову, у якому виступають як відповідачі, тобто саме до них пред`явлена матеріально-правова вимога, за якою, на думку позивача, відповідачі повинні відповідати.

Таким чином, враховуючи спірні правовідносини, у яких апелянти займають статус відповідачів, а не є особами, які звернулися за захистом порушених прав, зокрема, як споживачі, останні не можуть бути звільнені від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в контексті оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року у відповідній частині.

Натомість, рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, оскаржуючи яке ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не сплачували б судовий збір, вони не оскаржують.

Про зазначене, як зазначалося вище, було звернуто увагу в ухвалі Львівського апеляційного суду від 26.04.2021.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви про звільнення апелянтів від сплати судового збору відсутні.

Таким чином, протягом всього перебування справи в апеляційному суді недоліки апеляційної скарги не усунуто, з клопотанням про продовження строку відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, для усунення недоліків апеляційної скарги, апелянти до апеляційного суду не зверталися.

Враховуючи те, що вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року апелянти не виконали, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення такої.

Що стосується доводів заяви ОСОБА_1 стосовно того, що ухвала, якою апеляційну скаргу було залишено без руху, була надіслана лише їй, колегія суддів зазначає, що таке не відповідає дійсності, оскільки згідно супровідного листа копія ухвали Львівського апеляційного суду від 26.04.2021 надсилалася усім апелянтам (хто підписав скаргу), при цьому з метою економії коштів на поштову кореспонденцію та враховуючи єдину адресу апелянтів, що зазначено у скарзі, ухвали були надіслані одним конвертом.

При цьому, кожен із апелянтів не був позбавлений права на отримання копії такої ухвали чи ознайомлення з матеріалами справи, однак таким правом останні не скористалися.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2021 року вважати неподаною та повернути скаржникам.

Цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов`язання до вчинення дій повернути до Шевченківського районного суду м. Львова.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк