Ухвала

08 липня 2021 року

м. Київ

справа № 648/289/20

провадження № 61-11109ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А.,Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 та просила визнати транспортні засоби: Mersedes-Benz E200, 2001 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та Kawasaki ZZR 1100, 1990 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з відповідача на її користь

96 595 грн компенсації вартості 1/2 частини вказаних транспортних засобів.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано транспортний засіб Mercedes-Benz Е 200, 2001 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2021 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання транспортного засобу Kawasaki ZZR 1100, 1990 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації вартості 1/2 частини транспортних засобів, які є спільною сумісною власністю подружжя, скасовано та ухвалено нове рішення. Визнано транспортний засіб Kawasaki ZZR 1100, 1990 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини транспортних засобів: Mersedes-Benz E200, 2001 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , та Kawasaki ZZR 1100, 1990 року випуску, чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , у загальній сумі 96 595 грн. Припинено право ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на вказані транспортні засоби з дня отримання нею присудженої компенсації. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 рокута залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 193 190 грн., яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Вказівка в резолютивній частині постанови Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалене у малозначній справі.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров