Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/70/20
№ провадження 2/624/100/21
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 20 липня 2021 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Проскурні Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №624/70/20,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області,

представник позивача: Мальцева Інна Василівна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник органу в інтересах якого подано позов: ОСОБА_4 ,

відповідач: ОСОБА_5 ,

представник відповідача: ОСОБА_6 ,

суть вимог: про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та відповідь на відзив.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_5 на користь Кегичівської селищної ради Харківської області безпідставно збережені кошти у сумі 348298,12 грн за період з 01 листопада 2017 по 31 жовтня 2019 рік, у сумі 59080,98 за період з 01 листопада 2019 рік по 03 березня 2020 рік та стягнути судовий збір з відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: ВТТ №16, зареєстрований №2143 виданий 30 квітня 2014 року, набув у власність об`єкти нерухомого майна загальною площею 3658,1 кв. метрів, які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :06:028:0006 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка є комунальною власністю Кегичівської селищної ради.

Рішенням Кегичівської селищної ради №1129 від 13 жовтня 2014 року достроково розірваний вказаний договір, а вже 19 жовтня 2016 року повторно укладено договір оренди, який зареєстровано лише 01 листопада 2016 року, у зв`язку з чим починаючи з 29 листопада 2014 року до 01 листопада 2016 плата за використання вищевказаної земельної ділянки не здійснювалася.

Кегичівським відділом Первомайської місцевої прокуратури 25 грудня 2017 року пред`явлено позов в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно збережених коштів, внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів на суму 259759,84 (справа №624/783/17 перебуває у провадженні Сахновщинського районного суду).

Між Кегичівською селищною радою та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі №17 від 19 жовтня 2016 року (державна реєстрація, згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01 листопада 2016 року) земельної ділянки площею 2,9735 га, кадастровий номер :06:028:0006, договір укладено терміном на 1 рік.

Рішенням чергової ХХХІІ серії VІ скликання Кегичівської селищної ради від 21 листопада 2017 року №541 зобов`язано ОСОБА_5 укласти договір оренди землі з Кегичівської селищною радою на земельну ділянку терміном на 5 років.

Кегичівська селищна рада зверталась до відповідача з пропозицією укласти договір оренди вищевказаної земельної ділянки листом від 27 листопада 2017 року. Проте відповідач не вжив жодних заходів належного оформлення договору оренди щодо користування спірною земельною ділянкою. Як наслідок, договір оренди землі №17 від 19 жовтня 2016 року закінчив свою дію 01 листопада 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_5 у період з 01 листопада 2017 року по 03 жовтня 2019 року, належним чином не оформив правовідносини щодо користування вказаною земельною ділянкою, та в порушення вимог чинного законодавства фактично користувався земельною ділянкою, отримував доходи від її використання, не сплачуючи жодних платежів за таке користування.

Протиправні дії відповідача порушують право Кегичівської селищної ради Харківської області, як власника земельної ділянки, у зв`язку з неодержанням доходу за її використання.

Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку, наданих Кегичівською селищною радою листом від 11 листопада 2019 року, земельної ділянки площею 2,9735 га, кадастровий номер :06:028:0006, НГО вказаної земельної ділянки станом 2017, 2018, 2019, 2020 роки становить 4975687,49 грн.

Рішенням позачергової ХVІІІ сесії VІІ скликання Кегичівської селищної ради від 27 січня 2017 року №308 встановлено ставку орендної плати за користування землями населеного пункту виробничого, громадського, сільськогосподарського призначення в розмірі 3,5 % від їх нормативної грошової оцінки.

Рішенням позачергової LI сесії VII скликання Кегичівської селищної ради від 21 грудня 2018 року №854 встановлено ставку орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності Кегичівської селищної ради, а саме за користування землями промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості в розмірі 3,5% від їх нормативно грошової оцінки.

Кегичівською селищною радою проведено розрахунок безпідставно збережених коштів ОСОБА_5 за користування земельною ділянкою комунальної власності Кегичівської селищної ради загальною площею 2,9735 га кадастровий номер :06:028:0006, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , у вигляді орендної плати за землю за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 рік, сума становить 348298,12 грн та за період з 01 листопада 2019 року по 04 березня 2020 рік сума становить 59080,98 грн.

Виклад позиції відповідача.

У відзиві представник відповідача зазначила, що відповідач не визнає позовні вимоги, в обґрунтуванні зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу майна від 30 квітня 2014 року, у встановленому законом порядку відповідач набув право власності на комплекс нежитлових будівель ПП «Полтавсько ливарно-механічний завод» загальною площею 3658,1 кв.м., а саме: ремонтна майстерня літ. «В-ІІ» площею 1682,4 кв.м., матеріальний склад літ. «Г» площею 355,7 кв.м., котельня літ. «Д-ІІ» площею 204,0 кв.м., диспетчерська літ. «Б-І» площею 43,8 кв.м., контора літ. «А-ІІ» площею 530,6 кв.м., цех по виготовленню тенів літ. «А-І» площею 384,5 кв.м., будівля технічного обмінного пункту літ. «Л-І» площею 457,1 кв.м.

Зазначений комплекс нежитлових будівель розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці комунальної власності загальною площею 2,9735 га, кадастровий номер :06:028:0006, яка належить на праві власності Кегичівській селищній раді Харківської області.

Більша частина вказаної земельної ділянки під час експлуатації придбаних будівель площею 3658,1 кв.м., відповідачем не використовується, тому він неодноразово звертався до Кегичівської селищної ради з метою вирішення, щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки чи відведення за її рахунок земельної ділянки з меншою площею, яка дійсно необхідна для експлуатації та обслуговування вказаних нежитлових будівель, проте щоразу отримував різні за своїм змістом відмови щодо вирішення вказаного питання.

19 жовтня 2016 року між Кегичівською селищною радою та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,9735 га строком на 1 рік, та належним чином зареєстроване.

Умови договору відповідачу були невигідні, оскільки він набув право оренди землі у площі, яка значно перевищувала ту площу, яка фактично ним використовувалася, що змусило відповідача повторно звернутися 08 серпня 2017 року (перебуваючи в статусі орендаря) до Кегичівської селищної ради з клопотанням про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:028:0006, на нові земельні ділянки:

- земельна ділянка № НОМЕР_1 орієнтовною площею 0,315 га,

- земельної ділянки № НОМЕР_2 орієнтованою площею 0,775 га,

- земельної ділянки № НОМЕР_3 орієнтовною площею 1,8835 га.

Відповідач сподівався, що після поділу орендованої ним земельної ділянки на 3 нових, він зможе укласти з Кегичівської селищною радою договори оренди земельних ділянок площею 0,315 га та 0,775 га, що повністю задовольнило б його потреби.

Рішенням позачергової ХХVІІІ сесії VІІ скликання Кегичівської селищної ради Харківської області № 500 від 28 серпня 2017 року відповідачу було відмовлено у розробленні технічної документації із землеустрою, щодо поділу вищезазначеної земельної ділянки, та жодних конкретних документів, розрахунків посилань на норми чинного законодавства не додано.

Відповідач звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування як протиправного розпорядження №219 від 22 червня 2017 року «Про затвердження акту №2 від 22 червня 2017 року комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Кегичівського району, завданих ОСОБА_5 Кегичівській селищній раді та акт до нього від 22 червня 2017 року, внаслідок чого судом було відкрите провадження у справі №820/3190/17.

Судом було встановлено, що відповідач бажав укласти договір оренди потрібної йому площі і тривалий час звертався до Кегичівської селищної ради щодо поділу земельної ділянки, проте отримував відмови. Тому відповідач не мусить знову доказувати ці обставини при розгляді даної справи.

ОСОБА_5 відхиляє доводи прокурора, викладені у позовній заяві, про те, що відповідач користувався усією площею земельної ділянки, а саме 2,9735 га, як вбачається з матеріалів топо-геодозічної зйомки, виконаної ТОВ ПКІ «ЮжтрансНИИпроект», яку займають об`єкти нерухомості належні відповідачу, розташовані лише на частині спірної земельної ділянки. Загальна площа цих об`єктів нерухомого майна складає 0,36581 га.

05 липня 2021 року від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позовних вимог в якому зазначає, що у даному випадку йдеться про земельну ділянку змішаного використання, тобто коли різні частини ділянки використовуються у різних цілях. Коли мова йде про змішані землі, нормативна грошова оцінка має розраховуватись не за загальним правилом: шляхом множення базової нормативної грошової оцінки землі, розрахованої для певної території, на коефіцієнт функціонального використання, а за специфічними. Тобто шляхом множення нормативної грошової оцінки на коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання.

При розрахунку нормативної грошової даної земельної ділянки Держгеокадастром було застосовано лише один коефіцієнт, який характеризує «землі промисловості» - 1,2.

Водночас якщо мова йде про землю, на якій знаходяться промислові споруди, то на такій земельній ділянці статус «Землі промисловості» має лише земля під спорудами. Решта земельної ділянки має зовсім інше функціональне спрямування. Нормативна грошова оцінка для таких частин вказаної земельної ділянки буде суттєво відрізнятися від нормативної грошової оцінки землі під спорудами. Для земель, які віднесені до категорії «Інші відкриті (незабудовані) землі в межах населеного пункту», коефіцієнт функціонального використання становить 0,1.

Відповідно до договору купівлі-продажу майна від 30 квітня 2014 року комплекс нежитлових будівель придбаний відповідачем у ПП «Полтавсько ливарно-механічний завод» має загальну площу 3658,1 кв.м.

До цього комплексу входять: ремонтна майстерня літ. «В-ІІ» площею 1682,4 кв.м, матеріальний склад літ. «Г» площею 355,7 кв.м, котельня літ. «Д-ІІ» площею 204,0 кв.м, диспетчерська літ. «Б-І» площею 43,8 кв.м, контора літ. «А-ІІ» площею 530,6 кв.м, цех по виготовленню тенів літ. «А-І» площею 384,5 кв.м, будівля технічного обмінного пункту літ. «Л-І» площею 457,1 кв.м.

Отже, лише 3658,1 кв.м спірної земельної ділянки занято забудовою, а саме 0,3658 га, той час як 2,60769 га це інші угіддя.

Відповідно до Наказу Держземагенства України від 27 січня 2006 року №18/15/21/11 «Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» землі промисловості мають коефіцієнт «1,2», а підкатегорія «Інші відкриті (незабудовані) землі в межах населеного пункту» мають коефіцієнт «0,1».

Таким чином, розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки мав відбуватися частково за коефіцієнтом «1,2» (для земель під забудовою), а частково за коефіцієнтом «0,1» (для всіх інших земель).

Отже, з представлених позивачем витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної ділянки вбачається, що вартість одного квадратного метру розраховується як результат множення базової вартості земельної ділянки в смт Кегичівка на коефіцієнт Км2, на сукупний коефіцієнт Км3, на коефіцієнт Кф та на коефіцієнт індексації. В результаті множення цих показників у витягах вартості одного кв.м даної земельної ділянки у 2017-2020 роках становить:

85,08 х 0,96 х 0,90 х 1,20 х 1,897 = 167,34 грн.

Однак в разі застосування до частини земельної ділянки площею 2,60769 га коефіцієнту Кф «0,1», оскільки ця частина не вкрита забудовою, нормативна грошова оцінка 1 кв.м цієї частини становить:

85,08 х 0,96 х 0,90 х 0,1 х 1,897 = 13,94 грн.

Цей показник розрахований наступним чином: 85,08 грн (базова вартість 1 кв.м смт Кегичівка) х 0,96 (Км2) х 0,9 (сукупний коефіцієнт Км3) х 0,1 (коефіцієнт Кф) та на коефіцієнт індексації (який у 2017-2020 роках складав 1,897) за 1 кв.м в частині земельної ділянки, невкритої забудовою.

Таким чином, вірним є розрахунок нормативної грошової оцінки всієї земельної ділянки 2017-2020 роки лише за такою формулою:

167,34 грн х 3658 кв.м (вкриті промисловою забудовою) + 13,94 х 26076,9 кв.м (невкриті забудовою землі) 612129,72 грн +363634,027 грн =975763,747 грн.

Як вбачається зі змісту договору оренди, на який посилається позивач, ставка орендної плати становить 3,5 % від нормативно-грошової оцінки за землю.

Таким чином, загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів за період 2017-2020 роки складає 79889,59 грн, а саме:

- за період з 01 листопада 2017 рік по 31 грудня 2017 рік (за 61 день) становить 5707,55 грн ((975763,747 грн х 3,5%) : 365 дн. х 61 дн. = 34151,73 грн : 365 дн. х 61 дн. =5707,55 грн);

- за період з 01 січня 2018 рік по 31 грудня 2018 рік (за 365 днів) становить 34151,73 грн (975763,747 грн х 3,5% = 34151,73 грн);

- за період з 01 січня 2019 рік по 31 грудня 2019 рік (за 365 днів) становить 34151,73 (975763,747 грн х 3,5% = 34151,73 грн);

- за період з 01 січня 2020 рік по 03 березня 2020 рік (за 63 днів) становить 5878,58 грн ((975763,747 грн х 3,5%) : 366 дн. х 304 дн. = 34151,73 грн : 366 дн. х 63 дн. = 5878,58 грн).

Враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_5 визнає позовні вимоги позивача у розмірі 79889,59 грн, як загальну суму безпідставно збережених коштів за період з 01 листопада 2017 року по 03 березня 2020 року.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Справа №624/70/20:

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначене підготовче засідання на 24 лютого 2020 року.

14 лютого 2020 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

27 лютого 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

11 березня 2020 року представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання.

11 березня 2020 року представником відповідача було подано клопотання про призначення судової експертизи з питань землеустрою.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року про призначення судової експертизи задоволено.

19 березня 2020 року заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області подана апеляційна скарга на ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 11 березня 2020 року про призначення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року апеляційна скарга задоволена.

11 вересня 2020 року позивачем було подано відповідь на відзив відповідача.

23 жовтня 2020 року представником відповідача подано клопотання про об`єднання однорідних позовних заяв.

Справа №624/462/20:

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання на 13 серпня 2020 року.

06 серпня 2020 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

23 жовтня 2020 року представником відповідача було подано клопотання про об`єднання однорідних позовних заяв.

29 жовтня 2020 року представником відповідача подано клопотання про зміну підсудності.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача задоволено частково, об`єднано цивільні справи №624/462/20 та №624/70/20 в одне провадження та передано на розгляд до Сахновщинського районного суду Харківської області.

11 листопада 2020 року заступником керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області подана апеляційна скарга на ухвалу Кегичівського районного суду Харківської області від 29 жовтня 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 січня 2021 року ухвалу Кегичівського районного суду від 29 жовтня 2020 року в частині зміни підсудності скасовано.

05 липня 2021 року представником позивача була подана заява про часткове визнання позовних вимог.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 05 липня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду по суті на 15 липня 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача прокурор Корінний Р.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник органу в інтересах якого подано позов ОСОБА_4 , позовні вимоги також підтримав.

Представник відповідача просила винести рішення з урахуванням заяви про часткове визнання позовних вимог відповідачем.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно договору купівлі-продажу, серія ВТТ № 16, зареєстрований № 2143 від 30 квітня 2014 року ОСОБА_5 набув у власність об`єкти нерухомого майна загальною площею 3658,1 кв.м, які розташовані на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер :06:028:0006 за адресою АДРЕСА_1 (копія, а.с.86-89, 1 том).

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка кадастровий номер :06:028:0006 є комунальною власністю Кегичівської селищної ради Харківської області (копія, а.с.39, 1 том).

19 жовтня 2016 року було укладено договір оренди землі № 17, який зареєстрований 01 листопада 2016 року, між Кегичівською селищною радою Харківської області та ОСОБА_5 на земельну ділянку загальною площею 2,9735 га кадастровий № :06:028:0006 строком на 1 рік (копія, а.с.16-21, том 1).

Відповідно до положень ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом ст. 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Рішенням чергової ХХХІІ серії VІ скликання Кегичівської селищної ради від 21 листопада 2017 року №541 зобов`язано ОСОБА_5 укласти договір оренди землі з Кегичівської селищною радою на земельну ділянку терміном на 5 років (копія, а.с.33).

Згідно листа від 27 листопада 2017 року Кегичівська селищна рада Харківської області зверталась до відповідача з пропозицією укласти договір оренди вищевказаної ділянки, та направляли договір оренди в 2-х примірниках (копія, а.с.31-32, том 1).

Відповідно до витягів із технічної документації про нормативно грошову оцінку, наданих Кегичівською селищною радою Харківської області листом від 11 листопада 2019 року, земельної ділянки площею 2,9735 га, кадастровий номер :06:028:0006, НГО вказаної земельної ділянки станом на 2017,2018,2019 роки становить 4 975687,49 грн (копія, а.с.28-30)

Згідно Рішення Кегичівської селищної ради від 27 січня 2017 року № 308, від 08 лютого 2018 року №601, від 21 грудня 2018 року №854 встановлено ставку орендної плати за користування земель (виробничого, громадського, сільськогосподарського, тощо) призначення в розмірі 3,5 % від їх НГО (копія, а.с.22-27).

Згідно розрахунку безпідставно збережені кошти ОСОБА_5 за користування вищезазначеної земельної ділянки за період 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року,

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає: на 2017 рік 4975 687,49 грн, на 2018 рік - 4975 687,49 грн, на 2019 рік - 4975 687,49 грн.

Орендна плата за рік становить: (НГО х ставка в %)

4975687,49 х 3,5 % = 174149,06 грн.

За період: з 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2017 рік (за 61 день) становить 29104,36 грн, з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 рік (за 365 днів) становить 174 149,06 грн, з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 рік (за 304 дні) становить 145 044,70 грн (копія, а.с.15, том 1).

Відповідно до витягів із технічної документації про нормативно грошову оцінку, наданих Кегичівською селищною радою листом від 16 квітня 2020 року, земельної ділянки площею 2,9735 га, кадастровий номер :06:028:0006, НГО вказаної земельної ділянки станом на 2020 рік становить 4 975687,49 грн (копія, а.с.25, том 2).

Згідно розрахунку безпідставно збережені кошти ОСОБА_5 за користування вищезазначеної земельної ділянки за період з 01 листопада 2019 року по 03 березня 2020 рік становить 59080,98 грн (копія, а.с.17).

Сторонами по справі визнається та обставина, що договору з приводу землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:028:0006 за період з 01 листопада 2017 по 03 березня 2020 року не укладалося.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (такий же висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі N 6-3090цс15).

Згідно договору купівлі-продажу, серія ВТТ №16, зареєстрований №2143 від 30 квітня 2014 року набув у власність ОСОБА_5 , вбачається що об`єкти нерухомого майна загальна площа становить 3658,1 кв.м. і тому фактичне використання було саме цією площею, так як відповідач звертався до Кегичівської селищної ради з клопотанням про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:028:0006 з метою в подальшому укласти договір з меншою площею, проте Рішенням позачергової ХХVІІІ сесії VІІ скликання Кегичівської селищної ради Харківської області №500 від 28 серпня 2017 року відповідачу було відмовлено. Суд цей доказ бере до уваги так як в Постанові Вищого господарського суду від 15 листопада 2017 року справа №906/236/17 розглядаючи аналогічну спір, висловив думку, що розмір земельної ділянки, якою відповідач фактично користується має значення для розрахунку збитку.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 02 жовтня 2013 року у справі N 6-88цс13).

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України, в редакції чинній на момент виникнення правовідносин). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 ЗК України).

За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі N 922/207/15).

Також таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 травня 2018 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справа N 629/4628/16-ц.

Зі встановлених обставин, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову.

Позивачем доведено фактичне користування ОСОБА_5 земельною ділянкою, яка на момент виникнення спірних правовідносин, належала Кегичівській селищній раді Харківської області та перебувала у комунальній власності.

Разом з тим, на переконання суду, необґрунтованими є доводи позивача, щодо фактичного використання відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :06:028:0006 площею 2,9735 га

Оскільки, відповідно до договору купівлі-продажу майна від 30 квітня 2014 року комплекс нежитлових будівель придбаний відповідачем у ПП «Полтавсько ливарно-механічний завод» має загальну площу 3658,1 кв.м.

Отже, лише 3658,1 кв.м спірної земельної ділянки занято забудовою, а саме 0,3658 га, в той час як 2,60769 га це інші угіддя.

Тому, на переконання суду, позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими та недоведеними, що є наслідок відмови у їх задоволенні.

Обґрунтовуючи розмір позовних вимог, стороною позивача підготовано розрахунки безпідставно збережених коштів за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою з кадастровим номером :06:028:0006, площею 2,9735 га за період з 01 листопада 2017 року по 31 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року по 03 березня 2020 року.

Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2019 року за наслідками перегляду судових рішень у справі №922/391/18, зауважено на обов`язку суду перевірити розрахунок коштів на предмет обґрунтованості порядку та підстав нарахування.

Так, з Розрахунків вбачається, що розмір безпідставно збережених коштів, обраховувався виходячи з розміру нормативної грошової оцінки взятий як за всю земельну ділянку з кадастровим номером :06:028:0006, площею 2,9735 га.

Однак, в ході судового розгляду стороною відповідача наголошувалося, що під нежитловою будівлею знаходиться земельна ділянка розміром 0,3658 га.

Позивач не надав належних та беззаперечних доказів використання відповідачем земельної ділянки більшою площею ніж площа нерухомого майна, тому суд вважає, що наданий позивачем розрахунок ґрунтується на припущеннях.

У відповідності до ч.6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд вважає, що доведено використання відповідачем, земельної ділянки в межах комплексу, а саме: ремонтна майстерня літ. «В-ІІ» площею 1682,4 кв.м, матеріальний склад літ. «Г» площею 355,7 кв.м, котельня літ. «Д-ІІ» площею 204,0 кв.м, диспетчерська літ. «Б-І» площею 43,8 кв.м, контора літ. «А-ІІ» площею 530,6 кв.м, цех по виготовленню тенів літ. «А-І» площею 384,5 кв.м, будівля технічного обмінного пункту літ. «Л-І» площею 457,1 кв.м.

Суд наголошує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Отже, сторона яка посилається на ті чи інші обставини має навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказів фактичного використання всієї площі земельної ділянки (2,9735 га) з кадастровим номером :06:028:0006 матеріали справи не містять. Доказування даної обставини зводиться лише до припущень, що є недопустимим під час судового провадження.

Тому, на переконання суду, позов підлягає до часткового задоволення, тобто стягненню підлягають кошти, за користування земельною ділянкою в межах об`єкта нерухомого майна.

Згідно з Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку за 2017-2020 роки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:028:0006 площею 29735 кв. м. складала 4975687,49 грн.

За таких обставин, нормативна грошова оцінка частина цієї ділянки розміром 3658,1 кв.м. складає 612109,87 грн.

Таким чином, використовуючи для розрахунку розмір нормативної грошової оцінки, еквівалентний розміру ділянки, яка перебувала у користуванні, а саме 3658,1 кв. м., тому розмір безпідставно збережених коштів у 2017 році складає 3580,42 грн.; у 2018 році 21423,85 грн.; у 2019 році 21423,85 грн, у 2020 році 3697,82 грн.

Отже, загальний розмір безпідставно збережених коштів, котрий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 50125,94 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 50125,94 грн, то відповідно слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: 50125,94*100 % /407379,10 = 12,3%; 7326,47*12,3% / 100 % = 901,16 грн.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 901,16 грн.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області безпідставно збережені кошти у сумі 50125 (п`ятдесят тисяч сто двадцять п`ять) грн 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь прокуратури Харківської області судовий збір в сумі 901 (дев`ятсот одна) грн 16 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області, місцезнаходження: 64100, Харківська область, м. Первомайськ, вул. Соборна, 20, в інтересах держави в особі: Кегичівської селищної ради Харківської області, місцезнаходження: 64003, Харківська область, Кегичівський район, смт Кегичівка, вул. Волошина, буд.33.

представник позивача: Мальцева Інна Василівна, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник органу в інтересах якого подано позов: ОСОБА_4 ,

відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2

представник відповідача: ОСОБА_6 , місцезнаходження, АДРЕСА_3 .

Суддя Н.М. Куст