СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5678/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, Святошинської окружної прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2021 р. до суду надійшов вказаний позов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами цивільного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Правила підсудності встановлені у главі 2 ЦПК України, зокрема, щодо предметної, інстанційної та територіальної юрисдикцій.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до вимог ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Вимогами ч. 1 ст. 19 даного Кодексу визначено справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, а саме, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів поданої позовної заяви вбачається, що позивач просить витребувати майно у слідчих органів, яке було ними вилучено у ході обшуку у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0007184 від 08.10.2019 р. Вказане кримінальне провадження закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі скасування арешту.

Велика Палата ВС відступила від свого правового висновку (постанова ВП ВС від 30.06.2020 р. у справі № 727/2878/19) сформувала висновок, згідно якого немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

Таким чином, дане питання щодо скасування арешту та повернення майна має вирішуватися в порядку КПК України, слідчим суддею.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, Святошинської окружної прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України про витребування майна з чужого незаконного володіння,- відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення ухвали.

Суддя Бабич Н.Д.