Справа №751/4374/21
Провадження №2/751/1176/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого - судді - Павлова В.Г.,

секретаря - Овдій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 17.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

2. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником житлової квартири АДРЕСА_1 . Разом з ним прописана та проживала до 2007року його дочка ОСОБА_2 . З 2007 року і по даний час відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому, посилаючись на ст.405 ЦК України, вважає, що вона втратила право користування даним житловим приміщенням.

3. Відповідач 15.07.2021 року до суду подала відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглядати без її участі /а.с.23/.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі /а.с.25/.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с.17/.

5. У судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, які містять клопотання про ухвалення рішення в судовому засіданні, з огляду на визнання відповідачем позовних вимог /23,25/.

6. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

7. Позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1999 року /а.с.5/.

9. Відповідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області та Управління адміністративних послуг /а.с.6,16/, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

10. Як вбачається із акту від 04.06.2021року, складеному майстром КП «Новозаводське» за участю сусідів та власника квартири - ОСОБА_2 у кв. АДРЕСА_1 фактично не проживає. /а.с.7/.

V. Оцінка суду.

А. Загальні принципи.

11. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року).

Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції.

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1. Чи здійснювалось втручання «згідно з законом»?.

12. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто, в даному випадку втручання у право відповідачів здійснюється згідно з законом.

2. Чи відповідало втручання цілям передбаченим в п.2 ст.8 Конвенції?

13. Позивач, обґрунтовуючи позовну заяву, вказав, що вимоги мотивовані усуненням перешкод у реалізації ним права користування та розпоряджання належного йому нерухомим майном, тобто - метою втручання останнього є захист інтересів власника, що підпадає під виняток передбачений п.2 ст.8 Конвенції.

3. Чи було втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним)?.

14. Аналізуючи баланс інтересів між власником майна та відповідачем по справі, суд враховує, що позивачеві належить спірний будинок на праві приватної власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 317 ЦК, проживання у будинку, що є об`єктом права приватної власності, за своєю юридичною природою є складовою права користування нею як об`єктом власності.

Відповідно до ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

15. Відповідач по справі є дочкою позивача, і її вселення до будинку мало місце як члена його сім`ї. Будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось. Відповідач, згідно наданих в розпорядження суду доказів, не проживає за даною адресою з 2007 року, а відтак позбавлення його права користування спірним будинком не становитиме надмірного тягаря.

16. Згідно приписів ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З обставин, які предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідача в спірному домоволодінні. Згідно наданих в розпорядження суду доказів, ОСОБА_2 не проживає в належній позивачеві квартирі з 2007 року /див.п.10/.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача, такою що втратила право на користування житловим приміщенням.

17. Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідача в належній позивачеві квартирі, об`єктивно свідчить про зміну його місця проживання, а тому визнання за ОСОБА_2 втрати права на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату нею житла взагалі і в свою чергу буде захищати права власника спірного житла - позивача по справі.

Вказані обставини свідчать, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві», а відтак - позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 908 грн 00 к. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, однак за відсутності такої вимоги суд не стягує судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.4,12,13,81,247,265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя: В.Г.Павлов