УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Калмикова Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера схід» про захист прав споживача і визнання дій відповідачів протиправними.

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником приміщення, за адресою АДРЕСА_1 , де розташований офіс, в якому в період з 15.30 години 07.06.2021 до 09.30 години 08.06.2021 без відомий заявнику причин, припинено постачання електричної енергії.

Вказані дії відповідачів вважає протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.

Відповідно до поданої заяви позивач просить зобов`язати ТОВ «ЛЕО» та ТОВ «Енера схід» вчинити певні дії по припиненню постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та поновити постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суд враховує положення абзаців 1, 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в яких зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі від 06.05.2020 у справі №700/720/17.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо правомірності дій відповідачів щодо відключення постачання електричної енергії до нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник позивача просить суд заборонити ТОВ «ЛЕО» та ТОВ «Енера схід» вчинити певні дії по припиненню постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та поновити постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Забезпечення позову шляхом заборонити вчинити дії по припиненню постачання електричної енергії до нежитлового приміщення заявника суд вважає обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та не призведе до подальшого порушення прав заявника на час розгляду справи.

Однак, у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зобов`язання ТОВ «ЛЕО» та ТОВ «Енера схід» поновити постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 суд вважає за необхідне відмовити, оскільки даний вид забезпечення призведе до вирішення спору по суті до розгляду справи судом, що не відповідає меті забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 157, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ТОВ «ЛЕО» та ТОВ «Енера схід» вчиняти певні дії по припиненню постачання електричної енергії до нежитлового приміщення ОСОБА_1 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а боржниками ТОВ «ЛЕО» (, 92702, м. Старобільськ, вул. Горкого, 123), ТОВ «Енера схід» (, 92702, м. Старобільськ, площа Базарна, 32а).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.О. Калмикова