У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 638/1405/21

Провадження № 2/634/230/21

"03" серпня 2021 р.

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Зимовського О.С.,

за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про знаття арешту та виключення запису про арешт та заборону на відчуження із реєстру,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харків з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про знаття арешту та виключення запису про арешт та заборону на відчуження із реєстру, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення, площею 2 га, за адресою: Харківська область, Сахновщинський район, Катеринівська селищна рада, отримана як учасником бойових дій, право власності підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 248 від 01.06.2020 р. (довідка № 234945471 від 01.12.2020 року). Маючи намір укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, у грудні 2020 року він дізнався, що постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірного Олексія Сергійовича від 28.07.2014 року накладено арешт на все його нерухоме майно та оголошено заборону на його відчуження, серія та номер: 44149296, видана 28.07.2014 року. Звернувшись до відповідача з письмовою заявою від 09.12.2020 р. про скасування арешту майна боржника, 31.12.2020 р. ним було отримано відповідь від начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за №126373 від 23.12.2020 р. з відмовою у знятті арешту з майна. Відповідно до вказаної відповіді, згідно перевірки даних автоматичної системи виконавчого провадження, було встановлено, що на виконанні в Дзержинському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходилось виконавче провадження АСВП №44149296 з примусового в конання виконавчого листа №638/4892/13-ц, 2/638/1030/14 виданого 23.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в солідарному порядку збитків у сумі 51954,95 грн.

Станом на 23.12.2020 року в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 , виконавчий документ №638/4892/13-ц, 2/638/1030/14, виданий 23.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в солідарному порядку збитків у сумі 51954,95 грн., на підставі виконання якого накладено арешт на майно ОСОБА_1 , повернуто стягувачу 04.10.2016 року. Всі документи виконавчого провадження за АСВП №44149296 з примусового виконання виконавчого листа № 638/4892/13-ц, 2/638/1030/14 виданого 23.06.2014 року було передано на зберігання до архіву ВДВС та за закінченням строку зберігання знищено. Позивач вважає, що вищезазначений арешт майна створює перешкоди в реалізації його права на вільне розпорядження його майном.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харків від 04.03.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про знаття арешту та виключення запису про арешт та заборону на відчуження із реєстру передано до Сахновщинського районного суду Харківської області за підсудністю.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 02.04.2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначена до підготовчого судового засідання.

30.04.2021 року до суду надійшло клопотання представника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яким просить суд проводити судове засідання без участі їх представника та просить скаргу залишити без задоволення. Свої вимоги мотивує тим, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, було встановлено, що по виконавчому провадженню за АСВП №44149296 з примусового виконання виконавчого листа № 2/638/1030/14, виданий 23.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в солідарному порядку збитків у сумі 51954,95 грн. 04.10.2016 року державним виконавцем Підгірним О.С. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (зі змінами), який діяв на той час. 28.07.2014 року державним виконавцем по виконавчому провадженню №4414926, керуючись статтею 57 Закону України Про виконавче провадження була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Разом з тим по виконавчому провадженню АСВП №44149296 сума боргу, виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягнені, тобто рішення суду не виконано.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 17.05.2021 року справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву в якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, оскільки в інший спосіб зняття арешту з майна є неможливим.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в направленому клопотанні просить справу розглядати без участі їх представника та залишити позов без задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувало виконавче провадження № 44149296 з примусового виконання виконавчого листа № 2/638/1030/14, виданий 23.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в солідарному порядку збитків у сумі 51954,95 грн.

28.07.2014 року державним виконавцем по виконавчому провадженню №44149296, керуючись статтею 57 Закону України Про виконавче провадження була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

04.10.2016 року державним виконавцем Підгірним О.С. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (зі змінами), який діяв на той час.

По виконавчому провадженню АСВП №44149296 сума боргу, виконавчий збір та витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягнені, тобто рішення суду не виконано.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 18 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

За частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (який кореспондується з розділом VII ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18) та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2021 року у справа № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачом є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

В даній справі, звертаючись з позовом до суду, боржник ОСОБА_1 посилався на те, що станом на 23.12.2020 року в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на примусовому виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 , виконавчий документ т №638/4892/13-ц, 2/638/1030/14, виданий 23.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в солідарному порядку збитків у сумі 51954,95 грн.), на підставі виконання якого накладено арешт на майно ОСОБА_1 повернуто стягувачу 04.10.2016 року. Всі документи виконавчого провадження за АСВП №44149296 з примусового виконання виконавчого листа № 638/4892/13-ц, 2/638/1030/14 виданого 23.06.2014 року було передано на зберігання до архіву ВДВС та за закінченням строку зберігання знищено. У зв`язку з тим, що він не має можливості вільно реалізовувати право власності щодо свого майна, посилаючись на ст. 316, 319 ЦК України, якими передбачено право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, вважає, що має право на зняття арешту з належного йому майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

У зв`язку із цим боржник не може пред`явити такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, а помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Положеннями ч.2 ст. 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач у справі ОСОБА_1 є боржником тому така справа не може розглядатися за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розділ VII ЦПК України регламентує судовий контроль за виконанням судових рішень. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), має право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця у порядку визначеному розділом VII ЦПК України, а не в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, провадження у цивільній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 255 ,353 ЦПК України, суд,

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про знаття арешту та виключення запису про арешт та заборону на відчуження із реєстру - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області.

Суддя: /підпис/

Копія вірна. Суддя: