СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14954/20

пр. № 2/759/1408/21

08 липня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (с.Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область), треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул.Гната Юри, 9, кім. 422), Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації (м. Київ, пр-кт Перемоги, 126), Служба у справах дітей та сім`ї Рівненської районної державної адміністрації (33001, м.Рівне, вул.Соборна, 195), Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (33001, Рівненська обл., вул.П.Могили, 22б) про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення пені по заборгованості за аліментами та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню (неустойку) з заборгованості по аліментах в сумі 54 776,20 грн.; позбавити відповідача батьківських права стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову посилалася на те, що на виконанні у Рівненському РВДВС Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) знаходиться виконавче провадження № 54726888 відкрите підставі виконавчого листа № 759/4120/16-ц від 13.05.2016р. виданий Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2016р і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_2 є засновником, керівником юридичної особи, а саме : ТОВ «Компанія Фенікс» РНОКПП НОМЕР_1 , розмір статутного капіталу який вніс ОСОБА_2 становить 60 500,00 грн. та ця юридична особа була створена ним 04.09.2007р. Будучи засновником вказаної юридичної особи відповідач отримує девіденди, тобто нерегулярний, мінливий дохід та як керівник отримує заробітну плату. Крім того, відповідачу виділена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, якою він користується, але навмисно не приватизує її , щоб приховати отримання доходу в натурі від використання земельної ділянки. Таким чином, ОСОБА_2 свої доходи приховує, ухиляючись від сплати аліментів в повній мірі. З метою достатнього забезпечення дитини та її повноцінного розвитку, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а такж з метою отримання фіксованого та сталого розміру аліментів на утримання спільного сина позивач вважає, що ОСОБА_2 може щомісячно сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00 грн.

Крім того, відповідач має велику заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 54 776, грн. Зважаючи, що пеня з заборгованості ОСОБА_2 на аліменти згідно розрахунку становить 344 270,79 грн., але з врахуванням норм ч. 1 ст. 196 СК України стягнення в якості пені з відповідача підлягає сума, яка дорівнює сумі боргу, тобто 54 776,20 грн.

Також відповідач ухиляється та жодним чином не приймає участі у вихованні свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його навчанням, не займається підготовкою сина до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, зовсім не спілкується з сином, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2020 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.07.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про день,час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про день,час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися про місце, час та дату розгляду справи повідомленні належним чином. Просять розглядати справу без участі їх представників.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.13/.

Згідно виконавчого листа № 759/4120/16ц виданого 13.05.2016р. Святошинським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку/а.с.21/.

Відповідно до повідомлення головного державного виконавця Павелко Л.М. станом на 25.05.2020 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 05.05.2020 за період з 19.09.2017 по 30.04.2020 становить 45 814,85 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. ОСОБА_2 внесено до реєстру боржників/а.с.24/.

Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 має станом на 01.11.2019р. заборгованість по аліментах у розмірі 34 748,45 грн. , станом на 01.06.2020р. у розмірі 49 591,95 грн. та станом 01.01.2020р. у розмірі 39 086,95 грн/а.с.5-8/.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК Українипри вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183,184 СК Україниза рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України).Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Суд враховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе змінити розмір та спосіб стягнення аліментів з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 3 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах.

Відповідно розрахунку пені з заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 за період 01.04.2018р. по липень 2020р. складає 344 270,79 грн./а.с.9-10/.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки ст. 196 СК України встановлено обмеження стягнення не більше 100% заборгованості, то стягненню підлягає пеня за несплачені аліменти у розмірі 49 591, 95 грн., оскільки саме така сума боргу згідно довідки від 10.06.2020р. наявна у відповідача.

Враховуючи викладене, оскільки, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, вимоги позивача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Щодо позбавлення батьківських прав, слід заначити наступне.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Встановлено, що син сторін проживає разом з мамою ОСОБА_1 та знаходиться на повному її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач не займається вихованням та утриманням сина, не цікавиться його життям, здоров`ям, успіхами, повністю самоухилився від виконання батьківських обов`язків.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адімінстрації Київської області від 20.10.2020р. орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька - ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , які підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати з судового збору за дві позовні вимоги у розмірі 908,0 грн. +908,00 грн. , а всього у сумі 1 816,00 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.24, 105, 110-112, 141, 150,155, 164, 180, 181, 182, 183, 184, 196 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268, 351, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Рівненської районної державної адміністрації, Рівненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення пені по заборгованості за аліментами та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Святошинського районного суду м. Києва № 759/4120/16-ц, стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій в сумі в розмірі 3 000,00 грн щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва № 759/4120/16-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 пеню (неустойку) з заборгованості по аліментах в сумі 49 591, 95 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одна грн. 95 коп.).

Позбавити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою Рівненська область, Рівненський район, с. Великий Олексин батьківських права стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Стягнути ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Петренко