Справа № 128/737/17
Провадження № 22-ц/801/1796/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрофірма Батьківщина»

на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Ганкіної І.А.

в справі № 128/737/17

за заявою Стрижавської селищної ради (заявник)

з викликом Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (заінтересована особа)

про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2017 року Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Державний реєстратор Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценко Є.В., про визнання спадщини відумерлою.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , якому на праві власності належала земельна ділянка площею 2,0563 га, кадастровий номер :07:003:0071, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області. За відомостями селищної ради спадкоємці померлого за законом чи за заповітом відсутні, проте отримати таку інформацію у нотаріуса заявник можливості не має.

12 грудня 2011 року вказана земельна ділянка передана в оренду ПСП «Агрофірма Батьківщина».

Просила визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку площею 2,0563 га, кадастровий номер :07:003:0071, розташовану на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, що належала ОСОБА_1 та передати її як відумерлу спадщину у власність територіальної громади смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області в особі Стрижавської селищної ради, оскільки з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 минуло більше одного року.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року заяву задоволено.

Визнано спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельну ділянку площею 2,0563 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :07:003:0071, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 023497 належала померлому ОСОБА_1 відумерлою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В травні 2020 року представник особи, яка не брала участі у справі ПП «Агрофірма Батьківщина» адвокат Дудчик О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права.

На думку апелянта суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні невірно застосував до спірних правовідносин норми статті 1277 чинного ЦК України (2004 року).

Також вважає, що оскаржуваним рішенням порушено права та інтереси ПП «Агрофірма Батьківщина», оскільки спірна земельна ділянка перебуває в оренді даного підприємства на підставі договору від 12 грудня 2011 року, яким встановлено строк його дії до моменту витребування земельної частки (паю) власником.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу селищний голова Стрижавської селищної ради просить відмовити в її задоволенні та залишити в силі рішення Вінницького районного суду від 04 травня 2017 року. Посилається на норми статті 1277 ЦК України, відповідно до якої суб`єктом права на відумерлу спадщину є територіальна громада за місцем відкриття спадщини.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Справа надійшла до Вінницького апеляційного суду після її перегляду Верховним Судом.

Постановою Верховного суду від 16 червня 2021 року касаційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2021 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , про що виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області складений актовий запис про смерть № 20 від 02 лютого 1996 року, що підтверджується ксерокопією листа № 2923-03.1-04-39 від 20.12.2016 Вінницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Відповідно до копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 023497, виданого на підставі рішення 25 сесії 3 скликання Стрижавської селищної ради від 20 грудня 2001 року, ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 2,06 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Копіями документів реєстраційної справи підтверджено, що 12 грудня 2011 року між Вінницькою районною державною адміністрацією як орендодавцем та ПСП «Агрофірма Батьківщина» як орендарем укладено договір оренди, за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування нерозподілену (невитребувану) земельну частку (пай) № 154, кадастровий номер :07:003:0071, площею 2,0563 га для ведення товарного сільськогосподарського товариства на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, за межами населеного пункту.

Відповідно до п. 6 договору договір укладено до моменту витребування земельної частки (паю) власником.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 214 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 234 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання спадщини відумерлою (п. 8 ч. 2 ст. 234 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 274 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до частини статті 3, статті 4 ЦПК України (в редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з частиною першою статті 11 (в редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Звертаючись з апеляційною скаргою, особа, яка не брала участі в розгляді справи -ПП «Агрофірма «Батьківщина» обґрунтовувало свої доводи тим, що оскаржуваним рішенням було вирішено питання про його права та обв`язки як орендаря спірної земельної ділянки. Підставою звернення з апеляційною скаргою стало повідомлення Стрижавської селищної ради від 10 березня 2020 року щодо припинення дії Договору оренди у зв`язку з набранням законної сили рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року у цій справі.

Згідно з ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Тобто, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, чи обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року при розгляді справи № 911/2635/17.

З`ясовуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника ПП «Агрофірма «Батьківщина», апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка переглядаються, спірні правовідносини виникли щодо спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_1 .

Спадкові відносини регулюються ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

За змістом статті 1277 ЦК України (в редакції 2004 року) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно з ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо, у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом ; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини ; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Одночасно норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм 529-531 ЦК УРСР.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

До предмета доказування у справі за заявою про визнання спадщини відумерлою встановленню підлягають обставини, які стосуються наявності спадкового майна, часу відкриття спадщини, відсутності спадкоємців, а також обставини щодо прийняття або відмови від спадщини. Факт користування майном, яке входить до складу спадщини, іншими особами, без встановлення факту, що вони є спадкоємцями, не може бути підставою для відмови у визнанні спадщини відумерлою.

Водночас оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі» передбачені способи захисту прав орендаря його права на орендовану земельну ділянку, нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Посилаючись на повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району про припинення відносин оренди за договором від 12 грудня 2011 року, апелянт вказував про порушення оскаржуваним рішенням своїх прав, оскільки спадкоємцем спірної земельної ділянки є держава.

При цьому, як встановлено у справі, ПП «Агрофірма «Батьківщина» не є спадкоємцем спірної земельної ділянки ні в порядку, встановленому статтею 555 ЦК УРСР, ані за положеннями статті 1277 ЦК України, а тому не є учасником спірних правовідносин спадкування.

Обставини, на які посилався апелянт є предметом дослідження у правовідносинах, які виникли з договору оренди, а не з відносин спадкування.

За таких обставин апеляційний суд відкидає посилання представника ПП «Агрофірма «Батьківщина» про вирішення судом питання про його права і обов`язки, оскільки права апелянта в контексті статей 555 ЦК УРСР, 1277 ЦК України не порушені, він не є учасником спадкових правовідносин.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України (в редакції 2017 року) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно з частиною другою наведеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Оскільки рішення стосовно його прав та обов`язків апелянта судом не приймалось, відповідно він не наділений процесуальним правом на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2017 року, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі в розгляді справи - Приватного підприємства «Агрофірма «Батьківщина» адвоката Дудчика Олега Михайловича підлягає закриттю.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 362, 364, 389 ЦПК України, Суд, -

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участі в розгляді справи - Приватного підприємства «Агрофірма «Батьківщина» - Дудчика Олега Михайловича на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року у справі за заявою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з викликом заінтересованої особи - Державного реєстратора Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області Луценка Євгенія Васильовича, про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді О.В. Ковальчук

І.В.Міхасішин