Справа № 236/2655/17
У Х В А Л А

іменем України

"03" червня 2021 р. Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

за участю секретаря Теліуса С.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Лиман цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2017 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року в цивільній справі № 236/2655/17 було повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором та витрати, пов`язані з розглядом справи.

05.10.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не укладав кредитного договору з позивачем. Вказана заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 про існування такого судового рішення дізнався лише в липні 2020 року, коли з його пенсійних виплат працівниками Ощадбанку були утримані грошові кошти, та що зазначені відрахування здійснюються на підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року. Також відповідач ОСОБА_1 вказує на повну незгоду з вимогами позивача, вважає їх безпідставними, тому заочне рішення підлягає скасуванню, а цивільна справа має бути переглянута в порядку загального позовного провадження.

Представник Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" надав суду відзив на вказану заяву відповідача.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.10.2020 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року в цивільній справі № 236/2655/17 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат задоволено. Заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року в цивільній справі № 236/2655/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних з розглядом справи скасовано.

Справа неодноразово призначалась до розгляду.

02.06.2021 на адресу суду відповідачем ОСОБА_1 було надіслано зустрічну позовну заяву та заяву про забезпечення позову.

03.06.2021 року в судове засідання сторони не прибули, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 , матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Право на ефективний судовий захист закріплено у ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу. Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. При постановленні ухвали про об`єднання позовів в одне провадження, суд повинен вирішити питання про відповідність зустрічної позовної заяви вимогам про взаємопов`язаність і доцільність спільного розгляду зустрічного та первісного позовів.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.

Представник позивача Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про захист прав споживачів.

Таким чином, позовні вимоги за первісною та зустрічною позовною заявами, хоча і виникають з одних правовідносин, однак вимоги за зустрічною позовною заявою та вимоги за первісним позовом мають різний предмет доказування, а тому їх одночасний розгляд є недоцільним та може призвести до невиправданого затягування та ускладнення розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч. 1 та 2 ст. 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення зустрічної позовної заяви відповідачу ОСОБА_1 ..

02.06.2021 відповідачем ОСОБА_1 було надано до суду заяву про забезпечення позову.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Положеннями ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 30.10.2020 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року в цивільній справі № 236/2655/17 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат задоволено. Заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 12.10.2017 року в цивільній справі № 236/2655/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних з розглядом справи скасовано.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки рішення суду на підставі якого здійснювалось стягнення було скасовано.

Крім того, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне визнати явку представника позивача Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12, 76, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з відсутністю особистих пояснень позивача та відповідача, з приводу заявлених вимог, суд не має можливості повно та всебічно дослідити факти та встановити обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд може визнати потрібним, щоб сторона дала особисті пояснення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи в судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

З огляду на викладене, з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та оцінки їх в сукупності, а також для надання представником позивача та відповідачем особистих пояснень з приводу обставин справи, суд вважає за необхідне визнати явку представника позивача та відповідача в судове засідання обов`язковою.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

У зв`язку з визнанням явки представника позивача та відповідача обов`язковою в судове засідання, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. 43, 128, 223, 197, 260-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", про захист прав споживачів.

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відкласти судове засідання в цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до 26.07.2021 до 16 год. 00 хв..

Визнати обов`язковою явку представника позивача Акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та відповідача ОСОБА_1 , в судове засідання для надання особистих пояснень.

Копію ухвали направити представнику позивача та відповідачу, до виконання.

Ухвала в частині відмови в забезпеченні позову може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно із п/п. 15.5) п.15 розд. XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя