Номер провадження: 22-ц/813/7706/21
Номер справи місцевого суду: 515/60/21
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковпака Олександра Вікторовича на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі, який між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.01.2009 р. Сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка досягла повноліття, навчається в Уманському національному університеті садівництва на денній формі навчання, стипендія не нараховується. За перший курс навчання вона сплатила грошові кошти в розмірі 16500 грн, що підтверджується квитанціями. Крім того, за період з вересня по грудень 2020 року за проживання дочки в гуртожитку вона сплатила 1800 грн. Вона не спроможна самостійно забезпечити дитині відповідний рівень життя, оскільки має середньомісячний заробіток 3800 грн, на утриманні має ще двох неповнолітніх дітей, а ОСОБА_2 відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні дочки, нехтуючи своїми обов`язками щодо її утримання, хоча має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, тому просила стягувати з нього аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання, або до досягнення нею 23-го віку, залежно від того яка з цих обставин настане першою (а.с.1-2).

04 березня 2021 року рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання відмовлено. Татарбунарський районний суд Одеської області прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не довела підстав того, що дочка потребує матеріальної допомоги, в тому числі, відсутні посилання на те, що нею здійснюються додаткові витрати на навчання дочки в учбовому закладі, відповідних доказів суду надано не було. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 утримує одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу, підприємницькою діяльністю не займається, працює та отримує заробітну плату в розмірі 6500 грн. Доказів про інші джерела доходу не надано, а судом не встановлено (а.с.52-53).

30 березня 2021 року канцелярією Татарбунарського районного суду Одеської області зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковпак Олександра Вікторовича на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 березня 2021 року. Апелянт не погоджується із рішенням суду першої інстанції та вважає, що при винесенні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини, що мають значення для справи. Апелянт повідомляє, що витрати на утримання дитини в учбовому закладі для ОСОБА_1 є дуже значними, на підтвердження чого вона надавала до суду першої інстанції письмові докази, та зазначає, що до суду були надані лише офіційні докази, але крім цього ОСОБА_1 також надає кошти на їжу, купівлю підручників, проїзду до навчального закладу, що також значні для ОСОБА_1 . Апелянт вважає, що ОСОБА_2 , ухиляється від сплати аліментів, зокрема, вже після відкриття провадження по справі, надав довідку від 16.02.2021 про те, що він прийнятий на роботу водієм з посадовим окладом 6500 грн. Апелянт посилається на ст.199 СК України та зазначає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Апелянт просить суд скасувати рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с.56-59).

24 травня 2021 року до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 зазначив, що відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Представник відповідача вказав, що у відповідача є неповнолітній син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом із відповідачем та знаходиться на його утриманні, а тому у відповідача відсутні умови надавати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковпака Олександра Вікторовича на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено підстав того, що дочка потребує матеріальної допомоги, в тому числі, відсутні посилання на те, що нею здійснюються додаткові витрати на навчання дочки в учбовому закладі, відповідних доказів суду першої інстанції надано не було. Суд першої інстанції встановив, що відповідач утримує одну неповнолітню дитину, яка народилася під час перебування в іншому шлюбі, підприємницькою діяльністю не займається, працює та отримує заробітну плату в розмірі 6500 грн, доказів про інші джерела доходу позивачем не надано, а судом першої інстанції не встановлено. З огляду на це, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка навчається в розмірі 3000 грн щомісячно (а.с. 53).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 січня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 21.01.2009 року, актовий запис № 1 (а.с.6).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

Як вбачається з довідки відділу з питань реєстрації управління надання адміністративних послуг виконкому Татарбунарської міської ради № 1292 від 21.12.2020 року позивач проживає у АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_8 та дітьми: ОСОБА_9 , 2010 року народження, ОСОБА_10 , 2017 року народження, та ОСОБА_3 , 2003 року народження (а.с.9).

Як вбачається з довідки Болградської ДЕД ДП «Одеський облавтодор», ОСОБА_1 працює на посаді інженера з охорони праці на підставі наказу № 28-К від 12.10.2020 року. Загальна сума доходу ОСОБА_1 з жовтня 2020 року по грудень 2020 року склала 10078,93 грн (а.с.8).

Тобто середня заробітна плата позивачки складає 3359,64 грн.

Як вбачається з довідки № 13-06/427 від 27.10.2020 р., ОСОБА_3 є студенткою 1-го курсу факультету економіки і підприємництва першого (бакалаврського) рівня вищої освіти закладу вищої освіти «Уманського національного університету садівництва ІV рівня акредитації», денної форми здобуття вищої освіти. Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Оплата за навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних або юридичних осіб. Стипендія не нараховується (а.с.10).

Також на підтвердження навчання доньки у вищому навчальному закладі до суду першої інстанції позивачем було надано копію Договору № 1486/8/Д/20 від 09.09.2020 року про надання платної освітньої послуги, згідно з якого вартість навчання ОСОБА_3 в Уманському національному університеті садівництва складає 16490 грн за один навчальний рік, а за весь термін навчання 65960 грн (а.с. 11-11 зворот).

На підтвердження оплати вартості навчання та проживання у гуртожитку за перший навчальний рік в матеріалах справи наявні копії чеків від 10.09.2020 року, 14.09.2020 року, 17.11.2020 року, 17.12.2020 року (а.с.12-14).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.32) вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться на його утриманні (а.с. 33).

Як вбачається з довідки, виданої ПП «Кучерява Л.М.» від 19.02.2021 року що відповідач працює водієм автотранспортних засобів з посадовим окладом 6500 грн (а.с. 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним зі способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Оскільки у відповідача двоє дітей, а розмір відрахувань із його заробітної плати на виплату аліментів не може перевищувати 50%, то на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатися можливо стягнути 1/4 частину заробітної плати відповідача.

Враховуючи те, що дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчатися та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки навчається у вищому навчальному закладі на оплатній основі, а також проживає у гуртожитку, вартість навчання та проживання у гуртожитку; враховуючи працездатний вік відповідача, розмір заробітної плати, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1625 гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2020 року до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане раніше.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов фактично задоволено на 54% від заявленої суми позову.

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору.

З огляду на це, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі:

908 грн х 54% = 490,32 грн за звернення позивача до суду з позовною заявою;

1362 грн х 54% = 735,48 грн за подачу апеляційної скарги, тобто всього 1225,8 гривень.

Таким чином, оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та постановляє нове, яким частково задовольняє позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковпака Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 04 березня 2021 року скасувати та постановити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, щомісяця, починаючи з 18.02.2020 року до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане раніше, у розмірі 1625 гривень, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір за звернення позивача до суду з позовною заявою та за подачу апеляційної скарги у розмірі 1225,8 гривень.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький