Справа № 566/596/21
провадження № 2/566/292/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Хомицької А.А.,

при секретарі Христюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Млинівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_2 судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований, проте не проживає ОСОБА_2 . Оскільки відповідач у житловому будинку не проживає та ніколи не проживав, не є родичем позивачки, не виконує обов`язків по утриманню та проведенню ремонту будинку, не приймає участі в сплаті комунальних послуг, не підтримує зв`язків із сім`єю, вважає, що він втратив право користування житловим будинком.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 27.05.2021 р. відкрито провадження у даній цивільній справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зух К.О. у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 13.07.2021 року надійшов до суду відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому зазначив, що з вимогами, викладеними у позовній заяві щодо визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, погоджується та визнає заявлену вимогу повністю, однак, що стосується понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., вважає їх є завищеними, не співмірними зі складністю даної справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Оскільки він визнає заявлений позов, вважає, що розподіл судових витрат має здійснюватися на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з поверненням позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з неможливістю бути присутнім під час розгляду справи, просив суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 36-42).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частини житлового будинку підтверджується рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 26.06.2002 року (а.с. 4), на іншу 1/2 частини - договором купівлі-продажу житлового будинку від 25.12.2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого нотаріусомМлинівського районного нотаріального округу Рідченко О.Й., зареєстрованого в реєстрі за № 3426 (а.с. 5).

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.04.2021 року № 112, виданої Млинівською селищною радою Рівненської області (а.с. 6), вбачається, що до складу її сім`ї, зареєстрованих у будинку осіб входять: син ОСОБА_4 , співжитель ОСОБА_2 , син ОСОБА_5 , внук ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , внучка ОСОБА_8 , правнук ОСОБА_9 .

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого Млинівською селищною радою за № 26 від 26.04.2021 року (а.с. 7), ОСОБА_1 пенсіонерка, проживає одна в житловому будинку. Зі слів сусідів та ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із 23.07.2004 року, але за даною адресою не проживає, а проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 7).

На запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача Млинівська селищна рада надала інформацію від 24.05.2021 р. №77 (а.с. 21) про те, що згідно погосподарської книги № 2 особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Даний громадянин за місцем реєстрації не проживає, місце проживання невідоме.

Разом з тим, Корнинська сільська рада Рівненського району Рівненської області надіслала суду акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 1120/02-13/21 від 26.05.2021 року (а.с.25), в якому зазначено, що ОСОБА_2 на момент обстеження дійсно фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать свідки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Керуючись ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, визнання позову відповідачем, що не суперечить його інтересам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами за своєю правовою природою є цивільно-правовими, регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо права власності та захисту права власності та положеннями Житлового кодексу України.

Зі змісту ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок (ст. 379 ЦК України). Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_2 не є співвласником зазначеного будинку. Підстав для збереження права користування зазначеним житлом за ОСОБА_2 судом не встановлено.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власника, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, зокрема, ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України та ч. 2 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.85 р. із змінами, за ст.107 ЖКУ наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для збереження права користування зазначеним житлом за відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Оскільки відповідач ОСОБА_2 визнав позовну вимогу ОСОБА_1 щодо визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, до початку розгляду справи по суті, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 гривні, сплаченого ОСОБА_1 згідно квитанції від 11.05.2021 р. в розмірі 908 грн. (а.с. 14) при поданні позову. Інші 50 відсотків судового збору, що становить 454 гривні, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Перевіривши надані позивачем письмові докази щодо понесених витрат на правничу допомогу: довідку від 19.05.2021 р. № 11 про оплату правничої допомоги адвоката в сумі 2000 грн. (а.с. 12), квитанцію прибуткового касового ордера № 14 від 19 травня 2021 на суму 2000 грн. (а.с. 13), суд прийшов до висновку, що з врахуванням наданих доказів, складності справи, виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також враховуючи зазначені відповідачем у відзиві обставини, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 137, 142, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - належним ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати, а саме: 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 02.07.2003 року, РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Зух Катерина Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1898 від 25.09.2020 року, адреса місця знаходження: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Млинівським РС УДМС України в Рівненській області 29.05.2014 року.

Повний текст рішення складено 30.07.2021 року.

Суддя А.А. Хомицька