Дата документу 24.06.2021
Справа № 334/3387/20
Провадження № 2/334/577/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

за участю секретаря Панасюри Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , як споживач фінансових послуг, звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), посилаючись на те, що виконавчий напис № 6069 від 29.11.2019 р. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 45989,83 грн. вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. з порушеннями вимог законодавства. Так, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, тому не міг надати нотаріусу докази такого відправлення. У нотаріуса під час вчинення ним виконавчого напису були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором. Нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором, за якими боржником допущено прострочення платежів, були не чинні на момент вчинення вказаного виконавчого напису, а кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Виконавчий напис було вчинено поза межами встановленого законом строку позовної давності. Крім того, виконавчий напис було вчинено не на оригіналі договору, який до нього не підшито.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6069, вчинений 29.11.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 45 989,83 грн.

Ухвалою суду від 14.07.2020 р. за даним позовом відкрито провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.02.2021р. підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи був повідомлені належним чином.

Треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. також в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на підставі ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6069, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019р., заборгованості за кредитним договором № 630008177 від 17.07.2013 р. за період з 29.01.2019р. по 13.11.2019 р. в сумі 45 339,83 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в сумі 18 329,75 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7,68 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн., строкова заборогованість за комісією становить 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 11 515,10 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 15 487,30 грн. Також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом 650,00 грн.

Також у даному виконавчому написі зазначено про те, що він набирає чинності з 29.11.2019р. і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом встановленого законом строку.

17.12.2019 р. постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису, вчиненого 29.11.2019 р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., реєстровий номер № 6069, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 45 989,83 грн., відкрито виконавче провадження ВП № 60887923.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Крім того, за змістом ст.517, 518 ЦК України, зміна кредитора у зобов`язанні не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає право до надання доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Згідно до ст. ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ця постанова суду набрала законної сили з моменту її проголошення, а її резолютивна частина опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» №23 від 21.03.2017 року.

Відповідно дост.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрійі статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (справа №826/20084/14) постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

В даному випадку суд виходить з того, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст.. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16, постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц та постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №201/11696/16-ц.

З`ясувавши обставини цієї справи та оцінивши наявні докази, суд встановив, що при вчиненні виконавчого напису № 6069 від 29.11.2019 р. приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської областіКолейчик В.В., керувався ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.

В той же час, вказаний Перелік документів у редакції, чинній станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів у простій письмовій формі, оскільки п.2 Переліку документів з 22.02.2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови суду.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що укладений 17.07.2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» кредитний договір № 630008177 нотаріально не посвідчений.

Отже, суд прийшов до висновку, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 29.11.2019 р. за кредитним договором, укладеним в простій письмовій формі, в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про незаконність вчинення нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису по кредитному договору № 630008177 від 17.07.2013 р., укладеному між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» на підставі положень Переліку, після того, як рішенням суду вони визнанні не чинними.

Окремо слід зазначити, що зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що відповідач своє право вимоги за вище вказаним кредитним договором до позивача набув на підставі договору відступлення прав вимоги №29-01/19/1 від 29.01.2019р., який укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (яка була правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 р.) та ТОВ «Вердикт Капітал», однак належних та допустимих доказів вказаним обставинам, зокрема копії договору відступлення прав вимоги, який б містив умови про відступлення права вимоги саме за кредитним договором № 630008177 від 17.07.2013 р., суду не надано.

В матеріалах справи також відсутні докази направлення боржнику ОСОБА_1 письмового повідомлення про відступлення ПАТ «Альфа-Банк» права грошової вимоги факторові - ТОВ «Вердикт Капітал», та стороною відповідача такі надані не були.

Дані про те, що відповідачем нотаріусу були надані інші документи, які передбачені Переліком та підтверджують розмір та безспірність заборгованості боржника, в матеріалах справи відсутні.

Так, судом встановлено, що за оспорюваним виконавчим написом зі ОСОБА_1 здійснено стягнення заборгованості за період з 29.01.2019р. по 13.11.2019р. в сумі 45 989,83 грн., однак документів, які б підтверджували безспірність цієї заборгованості та встановлювали прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи, виписка з рахунка боржника тощо, до матеріалів справи не долучалися.

Отже, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал», а також чи повідомлялася про необхідність усунення порушень зобов`язань за кредитним договором.

При цьому суд враховує, що представник відповідача обґрунтованого заперечення проти позову не подав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, в даному випадку не дотримано, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати виконавчий напис, вчинений 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., зареєстрований в реєстрі за № 6069, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в загальній сумі 45 989,83 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Запорізької області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, за реєстровим № 6069, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в загальній сумі 45 989,83 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено виготовлено 05.07.2021 року.

Суддя: ТЄ.Баруліна