Житомирський апеляційний суд
Справа №279/402/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 76 Доповідач Галацевич О. М.

У Х В А Л А

29 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Галацевич О.М.

суддів: Борисюка Р.М.,

Микитюк О.Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (змінено назву на Акціонерне товариство «Аграрний фонд») про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 25 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 року залишено без руху з підстав, передбачених п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України. В ухвалі зазначено, що скаржнику належить у строк - десять днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки скарги, а також роз`яснені наслідки, що у випадку невиконання вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

У зв`язку з відсутністю державного фінансування судової установи з 29 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд припинив відправку поштової кореспонденції (а.с.218 т.3).

25 червня 2021 року на електронну адресу ОСОБА_1 , яку останній зазначив в апеляційній скарзі, судом направлено копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яку отримано скаржником цього ж числа (а.с.215-217 т.3).

Однак, вимоги ухвали апеляційного суду від 25 червня 2021 року у визначений строк не усунуто, а саме, не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод представлено право на суд, разом із правом на доступ до суду.

Разом із тим, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 18 лютого 2011 року в справі «Мушта проти України» та від 12 липня 2007 року в справі «Станков проти Болгарії» зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Воно за своїм змістом може підлягати обмеженням національним законодавством, особливо щодо умов прийнятності скарги на судове рішення та для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що станом на 29 липня 2021 року вимоги ухвали апеляційного суду від 25 червня 2021 року про залишення апеляційної скарги без рухуне виконано, а згідно інформації із автоматизованої системи документообігу Житомирського апеляційного суду будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило, що перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, апеляційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом із тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 грудня 2020 рокувважати неподаною і повернути.

Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий:

Судді