Провадження № 2-о/643/262/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Холод К.В.,

представника заінтересованої особи Безклітної Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Московський районний відділ управління Державної міграційної служби в Харківській області про встановлення факту постійного проживання на території УРСР до 24.08.1991,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території УРСР до 24.08.1991 (з 28.09.1982 по 15.07.1983).

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона з 20.12.1980 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , який після закінчення навчання в Астраханському технічному інституті рибної промисловості та господарства у вересні 1982 року був направлений на постійне місце роботи у смт Чорноморське Кримської області УРСР, куди вони і прибули разом із ним та малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між нею та ОСОБА_2 зареєстровано у Палаці одружень м.Астрахані. З вересня 1982 р. по жовтень 1983 р. її чоловік постійно працював у рибколгоспі за адресою: АДРЕСА_1 і постійно проживав та був прописаний у смт Чорноморське. Шлюб між нею та ОСОБА_2 , укладений 20.12.1980 не розірвано, вона з чоловіком та сином постійно проживали однією сім`єю на території УРСР з вересня 1982 р. по жовтень 1983 р. Паспорт, який підтверджував би її проживання в Кримській області УРСР, у неї на даний час не зберігся і не може бути відновлений. Зазначила, що постійно підтримує зв`язки з Україною, неодноразово перебувала в Україні зі своїм чоловіком та сином, про що свідчать відмітки паспортного контролю у її паспорті. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території УРСР їй необхідне для подання заяви про надання дозволу на імміграцію та отримання посвідки у Московському районному відділі ГУ ДМС України в Харківській області в порядку ст.4,5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» з метою збереження сім`ї, оскільки її сином та чоловіком подані заяви до Московського районного відділу управління ДМС України в Харківській області про отримання громадянства.

Посилаючись на ст. 8 Закону України «Про громадянство України», ст.9 Закону України «Про імміграцію», ст.4,5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», заявник ОСОБА_1 просила заяву про встановлення факту постійного проживання задовольнити.

В судове засідання заявник, представник заявника не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник заявника ОСОБА_4 надав до суду через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Московського районного відділу управління Державної міграційної служби в Харківській області Безклітна Г.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, зазначила, що заявником не доведено факт перебування заявниці на території України в період з 28.09.1982 по 15.07.1983. Зазначила, що реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснювалося відповідно до Положення про паспортну систему в СРСР, відповідно до якого громадяни, які змінюють місце проживання, а також вибувають в іншу місцевість на тимчасове проживання та строк понад півтора місяця, зобов`язані були виписатися з місця проживання перед вибуттям. Представник заінтересованої особи, зазначає, що заявницею не надано доказів виписки з попереднього місця проживання у 1982 році та прописки у смт Чорноморське Кримської області УРСР.

Суд, вислухавши доводи заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 10.09.2020 встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав до 24.08.1991 (28.09.1982 по 15.07.1983) на території України (а.с.81-82).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одружилися 20.12.1980. Дружина після укладення шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » (а.с.83).

З паспорта громадянина СРСР ОСОБА_2 вбачається, що 18.09.1982 він був виписаний з попереднього місця проживання. З 28.09.1982 ОСОБА_2 був прописаний в АДРЕСА_2 . З 04.03.1983 ОСОБА_2 був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 . Виписаний 15.07.1983 (а.с.84-85).

З військового квитка на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що з 14.07.1983 він прийнятий на облік Черноморським РВК Кримської області, знятий - 15.07.1983 (а.с.86).

Відповідно до довідки №89 від 12.09.1983 ОСОБА_2 працював на посаді начальника рибцеху з 23.09.1982 (а.с.87).

Згідно із свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 16.07.1981 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с.88).

Син заявника ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , має посвідку на тимчасове проживання в Україні (а.с.89,90).

З паспорту ОСОБА_1 вбачається, що протягом 2013-2014 р.р. вона декілька разів приїздила до України, що підтверджується відповідними штампами (а.с.91-92).

З відповіді Державної міграційної служби №6.2-6485/6-21 від 24.06.2021 вбачається, що за інформацією, наданою територіальними органами ДМС України (крім ГУ ДМС України в АР Крим, УДМС України в м.Севастополь), а також за наявною в ДМС інформацією, відомості про місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні. Також повідомили, що з 20.02.2014 територію Автономної Республіки Крим та м.Севастополя визнано тимчасово окупованою, органі реєстрації на зазначеній території не утворені, територіальні органі/підрозділи ДМС України припинили свою діяльність.

Відповідно до ст.1 КпШС УРСР в редакції, що діяла станом на 1982 рік, його завданням є подальше зміцнення сім`ї.

Заявник зазначає, що на той час вважалося, що чоловік та жінка, що перебувають у шлюбі, і які мають неповнолітніх дітей, проживають однією сім`єю, і мають взаємні права та обов`язки, в тому числі з виховання дітей.

При цьому у відповідності до ст.20, 21 КпШС УРСР кожен з подружжя користується в сім`ї рівними правами і несе рівні обов`язки. Питання виховання дітей та інші питання життя сім`ї вирішуються подружжям спільно. Кожен з подружжя вільний у виборі занять, професії і місця проживання.

Отже сам по собі факт перебування у шлюбі не свідчив про обов`язкове проживання сім`ї в одному місці, кожен із подружжя вільний у виборі місця проживання, а тому аргумент заявника, що сам по собі факт перебування у шлюбі, автоматично означає проживання за однією адресою, є хибним.

Неодноразові перебування заявника в Україні ніяким чином не підтверджують факт її постійного проживання на території УРСР до 24.08.1991.

Факт проживання чоловіка заявниці ОСОБА_2 до 24.08.1991 (з 28.09.1982 по 15.07.1983) постійно на території України, не є доказом того, що заявниця проживала в цей же період постійно на території України. Інших доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_1 постійно на території України до 24.08.1991(з 28.09.1982 по 15.07.1983) суду не надано, а всі надані докази лише свідчать про факт проживання на території України в період з 28.09.1982 по 15.07.1983 чоловіка заявниці.

Відповідно до п.23 Положення про паспортну систему в СРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974 №677, яким у 1982 -1983 р.р. регулювалися відносини щодо виписки/прописки громадян, які змінюють місце проживання, а також які вибувають в іншу місцевість на тимчасове проживання на строк більш ніж півтора місяці, окрім вибулих у відрядження, на канікули, на дачу, на відпочинок або лікування, та визначено, що вони зобов`язані виписатися перед вибуттям. Громадяни, які не мають у паспортах або інших передбачених пунктом 22 даного Положення документах відміток про виписку, не підлягають прописці.

При цьому суд погоджується з думкою представника заінтересованої особи щодо відсутності доказів, що заявниця у вересні 1982 року виписалася з місця постійного проживання, а отримати докази про реєстрацію (прописку) в Автономній Республіці Крим не видається можливим, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою територією, в зв`язку з чим органі реєстрації на зазначеній території не утворені, територіальні органі/підрозділи ДМС України припинили свою діяльність.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 в зв`язку з її недоведеністю.

Згідно з ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.258,259,263-265,268,293,294, 315, 319,273,352,354,355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Московський районний відділ управління Державної міграційної служби в Харківській області про встановлення факту постійного проживання на території УРСР до 24.08.1991 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП відсутній.

Заінтересована особа : Московський районний відділ управління Державної міграційної служби в Харківській області, місцезнаходження: 61054, м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 25А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України невідомий.

Повне рішення суду складено 21.07.2021.

Суддя О.М.Тимош