Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С.,

за участю секретаря судового засідання - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 1944 року народження, яка уклала шлюб з ОСОБА_4 23.07.1967 є однією і тією ж особою; факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, який уклав шлюб з ОСОБА_1 23.07.1967 є однією і тією ж особою.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказала на те, що 23.07.1967 між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

Разом з тим, у свідоцтві про шлюб невірно вказано її по батькові: замість ОСОБА_5 вказано ОСОБА_6 , а також невірно вказано по батькові її чоловіка - ОСОБА_4 : замість ОСОБА_7 вказано ОСОБА_8 .

Метою встановлення зазначених фактів є необхідність призначення їй пенсії після втрати годувальника, отримання одноразової допомоги членам сім`ї померлого та отримання недоотриманої пенсії.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просила задовольнити її заяву.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він просив заяву задовольнити.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він просив заяву задовольнити.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві було повідомлено про дату та час судового засідання належним чином, представник у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних учасників справи.

Суд, вивчивши заяву, матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 1 постанови № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 2 п. 12 постанови заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 вказала на те, що 23.07.1967 між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб.

Разом з тим, у свідоцтві про шлюб (а.с. 14) невірно вказано її по батькові: замість ОСОБА_5 вказано ОСОБА_6 , а також невірно вказано по батькові її чоловіка - ОСОБА_4 : замість ОСОБА_7 вказано ОСОБА_8 (а.с. 12-13).

У заяві ОСОБА_1 просить встановити факто того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 1944 року народження, яка уклала шлюб з ОСОБА_4 23.07.1967 є однією і тією ж особою та факт того, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , 1938 року народження, який уклав шлюб з ОСОБА_1 23.07.1967 є однією і тією ж особою.

Тобто, у своїй заяві ОСОБА_1 просить встановити її тотожність та тотожність ОСОБА_4 , оскільки у документах по-різному записано її по батькові та по батькові ОСОБА_4 .

Оскільки судами не встановлюється тотожність особи, правових підстав для задоволення заяви немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 315, 353-354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук