1Справа № 335/8017/21 2-н/335/542/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений газ, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений газ.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

З наданих суду матеріалів вбачається, що заявник звернувся до суду із вказаною заявою про стягнення заборгованості за поставлений газ, за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально не відноситься до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Отже, як вбачається із предмету заяви, вимоги заявника нерозривно пов`язані з нерухомим майном, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для розгляду зазначеної справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

З урахуванням особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, доходжу висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166, 352, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз Збут у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений газ.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Калюжна