Справа № 595/1874/20
Провадження № 4-с/595/5/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі скаргу представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Захарчука Юрія Володимировича про визнання дій старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юрчука М.М. неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на дії старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юрчука М.М. В скарзі зазначив, що 11.03.2021 року Бучацький районний суд по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей виніс ухвалу про затвердження мирової угоди. Згідно пункту 2 сторони погодили, що відповідач ОСОБА_3 сплачуватиме аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 16 березня 2021 року представнику відповідача адвокату Балабан П.О. електронною поштою направлені банківські реквізити, на які відповідач ОСОБА_3 повинен перераховувати аліменти для дітей. ОСОБА_3 умови мирової угоди не виконує.11 травня 2021 року, на підставі ч.3 ст. 208 ЦПК України, ним на адресу Коломийського міськрайоного відділу ДВС рекомендованим листом з повідомленням та описом, було направлено заяву про прийняття до виконання ухвали Бучацького районного суду від 11 березня 2021 року по цивільній справі №595/1874/20. До заяви було долучено оригінал ухвали №595/1874/20, копії паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копію банківських реквізитів карткового рахунку, копію позовної заяви зі штампом суду про прийняття, договір про надання правової допомоги, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю.21 травня 2021 року старший державний виконавець Коломийського міськрайоного відділу ДВС Юрчук М.М. направив на його адресу повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, мотивуючи тим, що у виконавчому документі не зазначено дату стягнення аліментів, а саме, з якого часу проводиться стягнення та у наданому договорі про надання правової допомоги не зазначено право адвоката на пред`явлення виконавчого документа до виконання.Вказана постанова не відповідає дійсності, оскільки стягувач ОСОБА_3 погодився сплачувати аліменти від дня пред`явлення позовної заяви, це підтверджується ухвалою суду про затвердження мирової угоди. До заяви долучено копію позовної заяви зі штампом Бучацького районного суду, на якій вказано число, місяць і рік прийняття позову канцелярією суду, а саме, 23 грудня 2020 року. З цієї дати ОСОБА_3 зобов`язувався сплачувати аліменти на дітей.У договорі про надання правової допомоги, в п. 2.2, зазначено, що він має право представляти «ЗАМОВНИКА» в органах державної виконавчої служби, і використовувати усі права, передбачені ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону).Згідно абзацу 2 частини 16 Закону повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору. В частині 4 пункту 10 розділі II «Інструкції з організації примусового виконання рішень» вказані ті ж самі вимоги, що і в абзаці 2 частини 16 Закону, стосовно документів, які повинен пред`явити адвокат.Державний виконавець Юрчук М.М. у постанові посилається на частину 8 пункт 10 розділу II «Інструкції з організації примусового виконання рішень», в якому зазначено, що у випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. Статтею 37 Закону передбачено за яких умов державний виконавець повертає виконавчий документ. У зазначеній статті не вказано підстави, які наведені у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Тому просить суд визнати дії старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби неправомірними та зобов`язати Коломийськийміськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийняти до виконання ухвалу про затвердження мирової угоди про сплату аліментів від 11 березня 2021 року №595/1874/20.

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що скаргу підтримує і просив справу розглядати у його відсутності.

В судове засідання боржник ОСОБА_3 не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Старший державний виконавець Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юрчук М.М. в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. У відзиві на скаргу начальник Коломийського міськрайонного відділу ДВС В.Попик вказала, що 20.05.2021 до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ) надійшла заява за підписом ОСОБА_2 про прийняття до виконання ухвали № 595/1874/20, виданої 31.03.2021 Бучацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.До заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 09.12.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У п.2.2. вищевказаного договору повноваження адвоката як представника стягувача визначені наступним чином: представляти інтереси ЗАМОВНИКА в органах державної виконавчої служби і використовувати усі права, передбачені ст.12 Закону. Однак, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» регулює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання та переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Таким чином, права на пред`явлення виконавчого документа на виконання адвокат Захарчук Ю.В. не має. Оскільки стягувачем заява про примусове виконання рішення не подавалась, а повноваження адвоката не підтверджені, - у державного виконавця відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.У разі обумовлення у договорі про надання правової допомоги права адвоката Захарчука Ю.В. на пред`явлення виконавчого документа на виконання, або подання заяви про відкриття виконавчого провадження безпосередньо стягувачем, буде прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження. 21.05.2021 старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юрчуком М.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання ухвали № 595/1874/20, виданої 31.03.2021 Бучацьким районним судом. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно пункту 2 сторони погодили, що відповідач ОСОБА_3 сплачуватиме аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 11 травня 2021 року представником стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , рекомендованим листом з повідомленням, на адресу Коломийського міськрайонного відділу ДВС направлено заяву про прийняття ухвали Бучацького районного суду від 11.03.2021 року до виконання. До заяви було долучено копію ухвали №595/1874/20, копії паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , копію банківських реквізитів карткового рахунку, копію позовної заяви зі штампом суду про прийняття, договір про надання правової допомоги, свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 21 травня 2021 року старшим державним виконавець Коломийського міськрайоного відділу ДВС Юрчуком М.М. повідомлено, що у виконавчому документі не зазначено дату стягнення аліментів, а саме з якого часу проводити стягнення. Крім того, відповідно до п. 10 Розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, у випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. У наданому договорі про надання правової допомоги не зазначено право адвоката на пред`явлення виконавчого документа до виконання. На підставі п.2 ч.3 ст.5 Закону повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.3 ст.5 Закону приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: в інших випадках, передбачених законом. При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією нормою права приватний виконавець зобов`язаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Оскільки ОСОБА_5 є державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС, а не приватним виконавцем, ним безпідставно застосовано дану норму права під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до статті 4 Закону у виконавчому документі, серед іншого, зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків). У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Разом з тим, п.3 ч.3 ст.18 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі, конфіденційну.

Згідно абзацу 2 частини 16 Закону повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

З огляду на наведене, не зазначення у виконавчому документі дати стягнення аліментів не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Дослідивши договір про надання правової допомоги від 09.12.2020, укладений між адвокатом Захарчуком Ю.В. та замовником ОСОБА_1 суд встановив, що п.2.2. надано право адвокату представляти інтереси замовника в органах державної виконавчої служби і використовувати усі права, передбачені ст.19 Закону.

Аналіз п.2.2. договору в цій частині дає підстави суду вважати, що адвокат Захарчук Ю.В., як представник ОСОБА_1 , в інтересах останньої мав право пред`явити виконавчий документ до виконання.

Необгрунтованим є відзив на скаргу в частині відсутності повноважень адвоката для пред`явлення виконавчого документу до виконання в силу ст.12 Закону, адже п.2.2. договору про надання правової допомоги не містить посилання на дану статтю Закону, а відсилає до ст.19 Закону.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що обов`язковість судових рішень до виконання встановлена як Законом, так і Конституцією України, статтею 124 якої визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ч.2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив суд стягнути з Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) в користь стягувача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представник стягувача надав суду розрахунок судових витрат від 25.06.2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №5 від 25.06.2021 року на суму 5000 грн.

Водночас представник стягувача не надав договір про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги,докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.)

Інформація, яка міститься в орієнтовному розрахунку судових витрат та витрат на правничу допомогу, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги),подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.137, 141, 263-265, 268, 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юрчука М.М. неправомірними.

Зобов`язати Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийняти до виконання ухвалу Бучацького районного суду про затвердження мирової угоди про сплату аліментів від 11 березня 2021 року №595/1874/20 та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Дата складення повного тексту ухвали 08 липня 2021 року.

Суддя: В. Б. Федорончук