Провадження № 2/760/1995/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Дев`ятої київської нотаріальної контори Бодак О.М. про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Дев`ятої київської нотаріальної контори Бодак О.М. про визнання заповіту недійсним.

Протоколом автоматичного розподілу справ від 02 липня 2016 року справу розподілено на суддю Усатову І.А.

Ухвалою судді від 07 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу за клопотанням представника позивача та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року поновлено провадження у справі.

У судовому засіданні 06 лютого 2019 року з`явилися представники позивача та представник відповідача, за клопотання експерта ухвалою суду від 6 лютого 2019 року витребувано: від Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори оригінал заповіту від 28.04.2010, посвідченого державним нотаріусом Бодак О.М.; від ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві та Київській області оригінали документів з пенсійної справи ОСОБА_3

18 червня 2020 року до суду надійшов висновок експертів від 12.06.2020 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи.

Про проведення судового засідання, що призначене на 23 листопада 2020 року, представник позивача - адвокат Байдик О.А. був повідомлений 20 липня 2020 року, а відповідач ОСОБА_2 була повідомлена 07 вересня 2020 року, що підтверджується розписками (а.с. 110, 112). Крім того, представник позивача був ознайомлений з матеріалами . (а.с.109)

05 серпня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи з якою остання була ознайомлена 07 вересня 2020 року ( а.с. 111).

30 вересня 2020 року судом було повідомлено третю особу - державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Бодак О.М. шляхом надіслання судової повістки - повідомлення, що розгляд даної справи призначено на 23 листопада 2020 року (а.с.113).

19 листопада 2020 року від представника позивача - адвоката Байдик О.А. надійшло клопотання про перенесення судового засідання, що призначене на 23 листопада 2020 року у зв`язку з перебуванням на самоізоляції, в цьому ж клопотанні посилається, що адвокат цього ж бюро Томенчук Д.С. також не може прибути за станом здоров`я, будь- яких підтверджень не надають (а.с. 114).

23 листопада 2020 року справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді в нарадчій кімнаті.

30 листопада 2020 року від третьої особи - державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Бодак О.М. надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника та винесення рішення згідно чинного законодавства.

Наступне судове засідання було призначено на 10 березня 2021 року, про що представник відповідача ОСОБА_4 був повідомлений 14 грудня 2020 року, що підтверджується розпискою (а.с. 118).

25 лютого 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи з якою остання була ознайомлена 25 лютого 2021 року ( а.с. 122).

26 лютого 2021 року судом було повідомлено третю особу - державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Бодак О.М. та позивача ОСОБА_1 шляхом надіслання судової повістки - повідомлення, що розгляд даної справи призначено на 10 березня 2021 року (а.с.123,124).

10 березня 2021 року від представника позивача - адвоката Байдик О.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні, що призначене на 10 березня 2021 року о 15:15 год. в режимі відео конференції поза межами приміщення суду.

10 березня 2021 року позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, провести судове засідання в режимі відеоконференції з представником позивача, відповідно до його заяви, не представилось можливим, з причини відсутності зв`язку з останнім, який у телефонному режимі на зв`язок вийшов, однак в режимі відео конференції був відсутній. У судовому засіданні оголошено перерву.

Наступні судові засідання були призначені на 7 червня 2021 року та на 30 червня 2021 року, про що відповідач ОСОБА_2 , та представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були повідомлені належним чином 10 березня 2021 року, що підтверджується розпискою (а.с. 130).

10 березня 2021 року судом було повідомлено позивача ОСОБА_1 та представника позивача - адвоката Байдика О.А. шляхом надіслання смс - повідомлення , електронного документу «судова повістка» на електронну адресу, вказану стороною та судовою повісткою - повідомленням засобами поштового звязку , що розгляд даної справи призначено на 7 червня 2021 року (а.с.131-138).

Крім того, відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, що було направлено на адресу позивача про виклик у судове засідання на 07.06.2021, було повернуто на адресу суду з відміткою « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.139).

11 березня 2021 року від представника позивача-адвоката Байдик О.А. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, цього ж дня представник позивача ознайомився з матеріалами справи (а.с.133).

27 квітня 2021 року представник позивача - адвокат Байдик О.А. судом був повідомлений належним чином, що розгляд справи призначено на 07 червня 2021 року на 14:15 год., що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення про виклик на судове засідання» (а.с. 135, 136).

3 червня 2021 року від представника позивача - адвоката Байдик О.А. надійшла заява про визнання поважними причин неявки у судове засідання, що призначене на 7 червня 2021 року та перенесення судового засідання на іншу дату (а.с. 140-141).

7 червня 2021 року у судовому засіданні оголошено перерву.

Про проведення судового засідання, що призначене на 30 червня 2021 року, представник позивача - адвокат Байдик О.А., відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_5 були повідомлені 07 червня 2021 року, що підтверджується розпискою (а.с. 110, 112).

18 червня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи.

23 червня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача про перенесення судового засідання, призначеного на 30 червня 2021 року, через перебування у відпустці.

25 червня 2021 року до суду надійшла заява відповідача, в якій вона просить у випадку повторної неявки позивача в судове засідання 30 червня 2021 року залишити його позов без розгляду, оскільки сторона позивача обрала стратегію затягування розгляду у справі.

У судове засідання 30 червня 2021 року сторони не з`явилися.

Суд наголошує, що позивач та його представники не з`явилися у три останні судові засідання 10 березня, 07 червня та 30 червня 2021 року.

Суд критично ставиться до висловленої представником позивача причини необхідності перенесення судового засідання через перебування у відпустці. Представником позивача є керуючий адвокатським бюро. У наказі про надання відпустки керуючому Адвокатського бюро «Олександр Байдик і партнери» вказано, що на час відпустки залишається виконуючий його обов`язків.

У будь-якому разі сам позивач ніяк не пояснив суду причин своєї відсутності на перелічених судових засіданнях.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами

Суд дійшов висновку, що сторона позивача була проінформована про проведення судового засідання 10 березня, 07 червня та 30 червня 2021 року.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивач, будучи ініціатором даного судового провадження, обізнаний про розгляд справи, правом участі в судових засіданнях не скористався, не з`являючись до суду та не проявляючи зацікавленості в розгляді справи.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У свою чергу, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

У свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки сторін у судові засідання спричиняють затягуванню строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

За змістом ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

- повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

- належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

- відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

- неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

- відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Суд враховує, що з точки зору процесуального законодавства суд не зобов`язаний врахувати поважність причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 22 травня 2019 року в справі №61-36375св18, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача або його представника, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Виходячи з цього та викладеного вище, повторних неявок позивача в судові засідання, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Суд при цьому виходить з того, що розглянути справу у відсутності позивача суд позбавлений можливості.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного вище суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Дев`ятої київської нотаріальної контори Бодак О.М. про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А. Усатова