УХВАЛА

22 липня 2021 року

м. Київ

справа № 465/3548/14-ц

провадження № 61-11561ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Перунов Віктор Володимирович , на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про реальний розподіл земельної ділянки відповідно до часток у житловому будинку та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна, про встановлення нікчемності правочинів і застосування наслідків їх недійсності,

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Перунов В. В. , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційними скаргами на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у вищевказаній справі.

Касаційні скарги на вищевказані судові рішення надійшли з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Клопотання про поновлення вказаного процесуального строку від скаржника не надійшло, а тому з урахуванням зазначеного, касаційні скарги необхідно залишити без

руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами пропуску такого строку.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Разом з тим, касаційна скарга на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня

2021 року не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі порушено питання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги на рішення Франківського районного суду м. Львова від

28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня

2021 року, оскільки розмір судового збору перевищує 5 % річного доходу касатора. На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявні відповідні докази, зокрема копія пенсійного посвідчення та довідка про доходи.

Вивчивши вказане клопотання, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням

відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору відповідача у справі. Крім того, заявником не додано належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану.

У зв`язку з наведеним, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня

2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року до Верховного Суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Перунов В. В. , просить повністю скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада

2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня

2017 року № 2147-VIII.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на те, що першу позовну заяву ОСОБА_3 пред`явлено у червні 2014 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, внесеними 11 серпня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на час звернення до суду з позовом) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру становить 0,1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що з 01 січня 2014 року мінімальної заробітної плати складає 1 218,00 грн.

Другу позовну заяву ОСОБА_3 пред`явлено у листопаді 2016 року, яка була уточнена у серпні 2017 року, а тому судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, внесеними

01 січня 2017 року.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (станом на час звернення до суду з уточненими позовними вимогами) у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум становив 1 600 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 3 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, враховуючи наявність одинадцяти вимог немайнового характеру, судовий збір за подання касаційної скарги становить 12 007,20 грн (121,8 + 121,8)+ (640х9)) ? 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102 , , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на

підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи (пункт 10 Положення).

Згідно з пунктом 12. 3 Положення ордер має містити посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

На підтвердження своїх повноважень адвокат Перунов В. В. надав ордер

від 07 липня 2021 року серії ВС № 1084815, виданий адвокатським об`єднанням «СТАТУС КВО».

Однак, у порушення вимог пункту 12. 5 Положення в ордері від 07 липня 2021 року серії ВС № 1084815 не зазначено номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Отже, на підтвердження повноважень адвоката Перунова В. В. підписувати касаційні скарги, які подані 12 липня 2021 року, та представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції необхідно надати оформлений належним чином відповідний документ.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не виконані в повній мірі вимоги статті 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Перунов Віктор Володимирович , на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 серпня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року і постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров