Справа № 428/4873/20
Провадження № 22-ц/810/25/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів:Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання -Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року ухваленого судом у складі судді Юзефовича І. О. в приміщенні того ж суду

у справі про встановлення факту родинних відносин,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області

встановив:

У червні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між ним та його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, щопісля смерті свого батька ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 з метою переходу з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, і отримав відповідь про неможливість переходу з одного виду пенсії на інший, оскільки є неспівпадіння в написанні прізвища заявника в паспорті як « ОСОБА_1 » з прізвищем в свідоцтві про смерть ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що розбіжність у написанні прізвищ українською мовою виникла після невірного перекладу з російською мови прізвища « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ».

Отже, встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, заявнику необхідно для переходу на пенсію по втраті годувальника.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року заяву задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі заінтересована особа УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

За доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог заявника, оскільки метою останнього є перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, проте перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, зокрема, на пенсію у зв`язку з втратою годувальника неможливо, оскільки є розбіжності прізвища останнього у паспорті з прізвищем в свідоцтві про смерть його батька ОСОБА_2 , і тому скаржник заперечує це право заявника; заявником не надано суду доказів про те, що правовстановлюючий документ,зокрема, паспорт виданий у 2000 році дійсно належить останньому, і організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення; також скаржник вказує, що не визнає існування у заявника права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з причин відсутності документів, які могли б підтвердити таке право; вказана заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки з неї вбачається необхідність встановлення зазначеного факту у заявника виникла у зв`язку із спором не про цивільне право, а про право на призначення пенсії, що на думку скаржника виникає із публічно - правових відносин.

В судове засідання сторони не з`явився, що відповідно до частини 2 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3 статті 294 ЦПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як роз`яснено в пунктах 1, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту

родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання

шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського

стану.

Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки між подружжям не є родинними.

Встановлення факту родинних відносин здійснюється судом в порядку окремого провадження.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1.Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується такі факти та обставини справи.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01 березня 1975 року ( заповненого російською мовою) батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_6 .

В паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 06 червня 2000 року, прізвище заявника - ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

ЗаявникОСОБА_1 є особою, яка має інвалідність з дитинства, третьої групи з 18 січня 1993 року, безстроково (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 29 січня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області і отримував пенсію за віком, що не заперечується сторонами.

Як вбачається із відповіді Управлінні ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27 квітня 2020 року № 6399/02-22 на звернення заявника ОСОБА_1 від 22 квітня 2020 року останнього повідомлено про те, що згідно наданих ним документів для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - копії паспорта, копії свідоцтва про смерть батька, перевести ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію у зв`язку з втратою годувальника неможливо, оскільки є неспівпадіння прізвища у паспорті заявника ОСОБА_1 з прізвищем в свідоцтві про смерть його батька ОСОБА_2 .

Отже, судом встановлено, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є батьком заявника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в документах останньогота у свідоцтві про смерть його батька ОСОБА_2 є розбіжності у написанні їх прізвищ, при цьому судом зауважено, що прізвище заявника та прізвище його батька у вказаному вище свідоцтві про народження російською мовою є однаковими - « ОСОБА_2 », а у паспорті заявника його прізвище вже зазначено, як « ОСОБА_1 », тому суд дійшов висновку про задоволення вимог заяви про встановлення факту родинних відносин між заявником та його померлим батьком ОСОБА_2 .

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного і обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви ОСОБА_1 , з наведених вище підстав.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Доказів які б спростували висновки суду скаржником не надано.

Посилання скаржника на п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якості доводів апеляційної скарги щодо ненадання заявником доказів про те, що правовстановлюючий документ, зокрема, паспорт належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення колегія суддів не приймає, оскільки це не стосується факту родинних відносин про встановлення якого просить заявник.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки за її змістом необхідність встановлення зазначеного факту у заявника виникла у зв`язку із спором не про цивільне право, а про право на призначення пенсії, що на думку скаржника виникає із публічно - правових відносин, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в порядку адміністративного судочинства такі факти не встановлюються.

Посилання скаржника у змісті апеляційної скарги про те, що у даній справі існує спір про право, колегія суддів не приймає, оскільки судом встановлено, що лише неспівпадіння прізвища у паспорті заявника ОСОБА_1 з прізвищем в свідоцтві про смерть його батька ОСОБА_2 унеможливило переведення заявника на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін є ухвалення судом рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 31 травня 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова