Справа № 523/2569/21
Провадження №4-с/523/36/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойда Олексія Юрійовича, заінтересована особа: КС «Одеський інститут інженерів морського флоту», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скарга мотивована тим, що 23 січня 2020 року Державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексій Юрійович, на виконання виконавчого листу № 2- 3543/11 виданого 19.12.2011р. Суворовським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту інженерів морського флоту» заборгованості за кредитним договором у розмірі 225556,075 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 75 коп.). було відкрито виконавче провадження № 61061469.

23 січня 2020 року Державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексій Юрійович винесено Постанову про арешт коштів боржника відповідно якої був накладений арешт на кошті боржника в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209, AT «Місто Банк», МФО 328760, АТ «ОТП Банк», МФО 300528, AT «Ощадбанк», МФО 300465, АТ «Піреус Банк МКБ», МФО 300658, AT «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335, AT «Укрексімбанк», МФО 322313, AT «Укрсиббанк», МФО 351005, ПАТ «ІНГ Банк Україна», МФО 300539, ПАТ «А-БАНК», МФО 307770, ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, ПАТ «БТА Банк», МФО 321723, ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, ПАТ «Марфін Банк», МФО 328168, ПАТ ^Мегабанк», МФО 351629, ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ПАТ «Сбербанк», МФО 320627, ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001, ПАТ КБ «Правекс-Банк», МФО 380838, АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210.

Даною Постановою був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 225556 грн.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 також стало відомо, що був накладений арешт рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритого для отримання заробітної плати.

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 дізнався, що даний картковий рахунок для отримання заробітної плати був заблокований. По даному рахунку здійснювався тільки один вид транзакцій, це виплати заробітної плати. В результаті арешту даного карткового рахунку він не має можливості отримувати гроші за працю, яка є єдиним джерелом доходу для нього та його сім`ї.

Водночас АТКБ «ПРИВАТБАНК» зважаючи на постанову державного виконавця про арешт рахунків змушений був призупинити операції з рахунками згідно з постановою про накладення арешту.

За постановою державного виконавця від 23.01.2020року з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу стягується 100% нарахованого доходу за його працю.

Особи, які приймають участь у розгляді скарги сповіщені належним чином про час та місце розгляду скарги до судового засідання не з`явились.

Скаржник подав заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити заявлені вимоги.

Представник стягувача КС «Одеський інститут інженерів морського флоту», відповідного до поданого клопотання просив справу розглянути у його відсутність, а також відмовити у задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

23 січня 2020 року Державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексій Юрійович, на виконання виконавчого листу № 2- 3543/11 виданого 19.12.2011р. Суворовським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Одеського інституту морського флоту» заборгованості за кредитним договором у розмірі 225556,075 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень 75 коп.). було відкрито виконавче провадження № 61061469.

23 січня 2020 року Державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексій Юрійович винесено Постанову про арешт коштів боржника відповідно якої був накладений арешт на кошті боржника в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209, AT «Місто Банк», МФО 328760, АТ «ОТП Банк», МФО 300528, AT «Ощадбанк», МФО 300465, АТ «Піреус Банк МКБ», МФО 300658, AT «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335, AT «Укрексімбанк», МФО 322313, AT «Укрсиббанк», МФО 351005, ПАТ «ІНГ Банк Україна», МФО 300539, ПАТ «А-БАНК», МФО 307770, ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, ПАТ «Банк Восток», МФО 307123, ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749, ПАТ «БТА Банк», МФО 321723, ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, ПАТ «Марфін Банк», МФО 328168, ПАТ ^Мегабанк», МФО 351629, ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ПАТ «Сбербанк», МФО 320627, ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001, ПАТ КБ «Правекс-Банк», МФО 380838, АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ПАТ «КБ «Інвестбанк», МФО 328210.

Даною Постановою був накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів 225556 грн.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 також стало відомо, що був накладений арешт рахунку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкритого для отримання заробітної плати.

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 дізнався, що даний картковий рахунок для отримання заробітної плати був заблокований. По даному рахунку здійснювався тільки один вид транзакцій, це виплати заробітної плати. В результаті арешту даного карткового рахунку він не має можливості отримувати гроші за працю, яка є єдиним джерелом доходу для нього та його сім`ї.

Водночас АТКБ «ПРИВАТБАНК» зважаючи на постанову державного виконавця про арешт рахунків змушений був призупинити операції з рахунками згідно з постановою про накладення арешту.

За постановою державного виконавця від 23.01.2020року з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу стягується 100% нарахованого доходу за його працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Пунктом 7 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

В рішенні Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржниказвертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими, документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувана або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміруна утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків.

За постановою державного виконавця від 23.01.2020року з ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу стягується 100% нарахованого доходу за його працю.

Верховний Суд зазначає, що приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Відповідно до ч. З, 4 ст. 59 Закону 1404-УІІІ у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 09 вересня 2019 у справі № 913/958/16, від 10 жовтня 2019 року № 916/1572/19, від 25 жовтня 2019 року по справі № 37/70 (ЄДРСРУ № 85211554), від 28 жовтня 2019 року у справі № 916/1845/19 (ЄДРСРУ № 85241335).

ОСОБА_1 знаходиться в край скрутному матеріальному становищі, оскільки його позбавлено єдиного джерела існування, у вигляді доходу за його працю, що є порушенням його Конституційних прав та суперечить імперативним нормам ст. З Конституції України («Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю») та ст. 46 Основного закону, щодо забезпечення обов`язкового соціального захисту громадян, окрім того відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, є не припустимим позбавлення права власності особи.

В свою чергу, державним виконавцем до накладення арешту не було перевірено режиму рахунку Боржника, що відповідно до вищенаведеної практики Верховного суду відноситься саме до повноважень і обов`язків виконавчої служби, натомість державним виконавцем постановлено - «накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти, то будуть відкрити», тобто на всі без винятку рахунки і у всіх банківських установах.

Державним виконавцем ПСВДВС у місті Одесі ПМУМЮ України Гойдою О.Ю. не враховано пропорційність відсотку відрахувань з карткового рахунку Боржника, що слугувало порушенням нижченаведених норм профільного нормативно - правового акту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з концепцією правомірного очікування дії або рішення органу публічної влади вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються суб`єктивні права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань осіб, стосовно яких вони вчиняються (ухвалюються) (зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.10.2020 р., справа № 305/1030/18).

Нормою ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гойда Олексія Юрійовича, заінтересована особа: КС «Одеський інститут морського флоту» задовольнити.

2. Визнати неправомірною Постанову Державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексія Юрійовича від 23.01.2020 року у виконавчому провадженні № 61061469 про арешт коштів боржника, які надходять на рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), як заробітна платня.

3. Зобов`язати Державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гойда Олексія Юрійовича відкликати з АТКБ «ПРИВАТБАНК» платіжної вимоги про накладення арешту та стягнення коштів з рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в АТКБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).

4. Скасувати арешт коштів з рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в АТКБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).

Ухвала суду набирає законної сили з дати підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя

Складено та підписано 15.07.2021