03.08.2021
Справа № 642/5067/21
Провадження № 2/642/1919/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила визнати право власності на 3/5 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Дослідивши позовну заяву з додатками, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Всупереч п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивач вказує ціну позову 7490 грн., посилаючись на те, що вказана сума є вартістю 3/5 частин квартири АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.09.1996.

При цьому, згідно пп. 1,2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014р. № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (в тому числі і платежу у вигляді судового збору), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до Єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку майна, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Однак, позивачем не надано до суду звіту про оцінку вартості спірного майна для визначення вірної ціни позову станом на день подачі позову до суду.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 908.00 грн., виходячи з ціни позову 7490 грн, дійсність якої станом на день подачі позову до суду не підтверджена належними документами, відтак, судовий збір сплачено невірно.

П.16 постанови пленуму ВС України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що «Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування … визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки … такий обов`язок покладається на позивача».

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду звіт про оцінку 3/5 частин квартири за адресою АДРЕСА_1 , зазначити, відповідно, ціну позову на підставі відомостей звіту, а також доплатити судовий збір, виходячи з дійсної ціни позову, визначеної на підставі звіту про оцінку спірної квартири, про що надати до суду оригінал квитанції.

Крім цього, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування, при розгляді справ про спадкування слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Всупереч вимогам закону, позивач не надала постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про спадщину, враховуючи, що, як зазначає, позивач, вона прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем.

Таким чином, всупереч п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позивач не обгрунтовує наявність спору та її неможливість отримати свідоцтво про спадщину.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - залишити без руху та надати позивачу 5-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині сплати судового збору до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складенн, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя