Справа № 185/2887/21
Провадження № 2/185/2075/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Лісневської К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення сум страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що 25.10.2020 року в м. Павлограді по вул. Дніпровська, буд 418, гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем марки «Honda» д/н НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився позивач ОСОБА_1 .. Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 року у справі № 185/7707/20 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність осіб, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , перед третіми особами, на момент вчинення ДТП, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за полісом ОСЦПВ № 200044047(страхувальник гр. ОСОБА_3 ). В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 46-1/21 від 04.03.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda» д/н НОМЕР_2 становить 29903,89 гривень, а вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 38144,21 гривень. 27.10.2020 року позивач звернувся із заявою про відшкодування матеріальних збитків до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», проте 30.11.2020 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовила позивачу у відшкодуванні матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel», і.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , оскільки на час виникнення ДТП гр. ОСОБА_2 не мав прав на керування ТЗ та законних підстав для керування автомобілем марки «Opel», і.р.н. НОМЕР_1 , також у гр. ОСОБА_2 взагалі відсутнє посвідчення водія, у зв`язку з чим дія полісу на ОСОБА_2 не розповсюджується і вказана подія не може бути визнана страховим випадком.

Позивач вважає, що така відмова ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» у виплаті страхового відшкодування є незаконною, у зв`язку з чим, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" суму страхового відшкодування в розмірі 35544, 21 гривень; пеню у розмірі 1641.84 грн.; три проценти річних від суми страхового відшкодування 399.98 грн.; розмір індексу інфляції на заборгованість зі сплати страхового відшкодування 2033.12 грн.; судові витрати по сплаті вартості експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2500 грн. та судовий збір в розмірі 908,00 грн..

Крім того, позивачу внаслідок ДТП було спричинено моральну шкоду, оскільки під час ДТП, в автомобілі позивача знаходилось двоє маленьких племінників, які дуже злякалися та позивач до цього часу відчуває сильний душевний біль, через те, що його племінникам довелося пережити страх та стрес під час ДТП, позивач не може вночі спокійно спати, це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, що призвело до розладу стосунків з родиною та оточуючими, позивач втратив душевний спокій та позбавлений звичного режиму життя, вимушений постійно збирати документи, звертатися за правовою допомогою та відновлювати свої порушені права, оскільки шкода йому ніким не відшкодована. Просить стягнути з винної в ДТП особи ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; суму франшизи 2 600 грн. та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Наголошував, що в результаті ДТП його автомобіль отримав значної шкоди, а він зазнав моральної шкоди, оскільки під час ДТП в його автомобілі знаходилось двоє маленьких племінників, до цього часу він відчуває сильний душевний біль та провину перед їх батьками, через те, що його племінникам довелося пережити страх та стрес під час ДТП.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення відповідно до викладених позовних вимог, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від представника відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» надійшов письмовий відзив на позов, у якому відповідач зазначив, що вважає вимоги позивача необґрунтованими та незаконними, оскільки на час виникнення ДТП гр. ОСОБА_2 не мав права на керування ТЗ та законних підстав для керування автомобілем марки «Opel», і.р.н. НОМЕР_1 , також у гр. ОСОБА_2 взагалі відсутнє посвідчення водія, у зв`язку з чим дія полісу на ОСОБА_2 не розповсюджується і вказана подія не може бути визнана страховим випадком. У задоволенні позову просив відмовити та справу розглянути без участі представника ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА»

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою на поштовому відправленні. Про причини неявки суд не повідомив. Письмовий відзив на позов не подав.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується відміткою на поштовому відправленні. Про причини неявки суд не повідомила. Письмовий відзив на позов не подала.

Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення позивача та його представника, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.10.2020 року о 07 годині 00 хвилин в м. Павлограді по вул. Дніпровська, буд 418, гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху України та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Honda» д/н НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився позивач ОСОБА_1 на законних підставах.

Постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 року у справі № 185/7707/20 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Постановою поліцейського Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Грінько Дмитром Анатолійовичем серії БАА № 635973 від 25.10.2020 встановлено, що водій автомобіля марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом, не маючи посвідчення відповідної категорії на право керування таким транспортним засобом, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.12.2020 року у справі № 185/7707/20, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність осіб, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , перед третіми особами, на момент вчинення ДТП, була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» за полісом ОСЦПВ № 200044047(страхувальник гр. ОСОБА_3 , яка проживає разом з гр. ОСОБА_2 у цивільному шлюбі за адресою АДРЕСА_1 ).

Позивач є власником автомобіля марки «Honda» д/н НОМЕР_2 , що підтвепрджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 46-1/21 від 04.03.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda» д/н НОМЕР_2 становить 29 903,89 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні вісімдесят дев`ять копійок) гривень, а вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 38 144,21(тридцять вісім тисяч сто сорок чотири гривні двадцять одна копійка) гривень.

27.10.2020 року на виконання вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся із заявою про відшкодування матеріальних збитків до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА».

Листом від 30.11.2020 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» відмовила позивачу у відшкодуванні матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel», і.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_2 , оскільки на час виникнення ДТП гр. ОСОБА_2 не мав прав на керування ТЗ та законних підстав для керування автомобілем марки «Opel», і.р.н. НОМЕР_1 , також у гр. ОСОБА_2 взагалі відсутнє посвідчення водія, у зв`язку з чим дія полісу на ОСОБА_2 не розповсюджується і вказана подія не може бути визнана страховим випадком.

В силу ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема, п. 2.1 ст. 2 передбачено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Таким чином, з огляду на викладене порядок відшкодування матеріальної шкоди (страхового відшкодування) слід здійснювати в порядку встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пункт 1.5. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до визначень, які містяться у пунктах 1.4, 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Посилання відповідача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», як на підставу відмовиви позивачу у відшкодуванні матеріальних збитків завданих внаслідок ДТП, на те, що водій забезпеченого транспортного засобу не мав посвідчення водія, а тому вказана подія не може бути визнана страховим випадком є такими, що суперечуть чинному законодавству, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ОСЦПВ № 200044047, яким застрахована відповідальність осіб, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , перед третіми особами, на момент вчинення ДТП був чинним, недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

Згідно із ст. 1.4 цього Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 397 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Положеннями статті 398 ЦК України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Тобто правомірність володіння майном виникає на підставі певного юридичного факту, зокрема, укладення відповідного договору. Такий договір може укладатися як усно, так і письмово. Якщо власник майна передає іншій особі у володіння певне майно добровільно, проте без відповідного письмового оформлення договірних відносин (за винятком випадків, коли законом встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину), то за загальним правилом вважається, що власник правомірно передав майно у володіння іншої особи.

Водночас під неправомірним заволодінням майна необхідно розуміти заволодіння особою чужим майном всупереч волі його власника.

Таким чином умовою, яка визначає відмінність між правомірним та неправомірним володінням особою майна, є наявність відповідної волі власника на передання володіння іншою особою таким майном.

На підставі наведеного можна зробити висновок, що у разі наявності волі власника щодо передання іншій особі транспортного засобу, відсутні підстави вважати, що така особа володіє транспортним засобом неправомірно.

При цьому передача власником транспортного засобу іншій особі із порушенням публічно-правових норм, зокрема, особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не може вважатися неправомірним володінням, з огляду на наявність певної волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортним засобом, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована.

У випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. При цьому, права страховика у такому випадку захищені підпунктом «б» підпункту 38.1.1 пункту 38.1Закону про обов`язкову відповідальність, яким передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія забезпеченого транспортногозасобу,який спричинивДТП , якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 610/2229/18, провадження № 61-16760св19.

У вказаній постанові від 21 жовтня 2020 року в справі № 610/2229/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про, що вчинення особою, яка під час ДТП правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом (з волі власника), проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.

Статтями 32 та 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки коли страховиком шкода не відшкодовується та підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Серед зазначених у цих статтях випадків коли страховиком шкода не відшкодовується та серед зазначених підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування, така обставина як експлуатація забезпеченого транспортного засобу особою, яка не має посвідчення водія, не передбачена як підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми права та висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 610/2229/18 страховик не мав підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Щодо суми матеріальної шкоди, яку просить стягнути позивач.

Згідно пунктів 5 та 6 полісу ОСЦПВ № 200044047 від 25.05.2020 року, яким застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Opel» номерний знак НОМЕР_1 , розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн. та розмір франшизи складає 2 600 грн.

У статті 9 Закону України «Про страхування» дано визначення поняттю франшиза, відповідно до якої - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля № 46-1/21 від 04.03.2020 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Honda» д/н НОМЕР_2 становить 29 903,89 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні вісмдесят дев`ять копійок) гривень, а вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 38 144,21(тридцять вісім тисяч сто сорок чотири гривні двадцять одна копійка) гривень.

Отже, зазначена у висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля сума за шкоду заподіяну майну в розмірі 38 144,21(тридцять вісім тисяч сто сорок чотири гривні двадцять одна копійка) гривень, підлягає зменшенню на суму франшизи 2 600 грн., та становить 35 544, 21 грн., яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

Натомість зазначена сума франшизи 2 600 грн. підлягає стягненню з особи винної у вчинені ДТП, а саме відповідача ОСОБА_2 .

Щодо позовних вимог відносно стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних, зазначаю наступне.

Позивач просить стягнути зі страхової компанії пеню за час прострочення виконання зобов`язання за період з 30.11.2020 року ( момент відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування по 15.04.2021 року ( день подачі позову до суду) у розмірі 1 641.84 грн..

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені, яка сплачується за кожен день прострочення, полягає в тому, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожним днем (місяцем) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 1641,84 грн., що підлягає стягненню з 30.11.2020 року (момент відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування по 15.04.2021 року (день подачі позову до суду), виходячи з наведеного позивачем розрахунку.

Розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання

Боргові періоди:

Сума заборгованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку

35544,21 грн. 30.11.2020 15.04.2021

Процентна ставка пені:2 x ставок НБУ

Розраховується за формулою:

[Пеня] = [Сума боргу] 2 [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Розрахунок пені

Дата початку Дата закінчення Кількість днів Сума боргу Облікова ставка НБУ Розрахункова ставка (% у рік) Пеня

30.11.2020 04.03.2021 95 35 544.00 6 12 1 110.14

05.03.2021 15.04.2021 42 35 544.00 6.5 13 531.70

Всього: 1 641.84

Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи, що заявлена сума страхового відшкодування становить 35544,21 грн., то три проценти річних від зазначеної суми становить 399.98 грн. з наступного розрахунку:

Боргові періоди:

Сума заборгованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку

35544,21 грн. 30.11.2020 15.04.2021

Дата початку нарахування:30.11.2020.

Дата закінчення нарахування:15.04.2021.

Відсоткова ставка:3% річних.

Розраховується за формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]

Дата початку Дата закінчення Кількість днів Сума боргу Відсоткова ставка Відсотки

30.11.2020 15.04.2021 137 35 544.00 3 399.98

Всього: 137 399.98

Крім того, розмір індексу інфляції на заборгованість зі сплати страхового відшкодування складає 2 033.12 грн. з розрахунку:

Боргові періоди:

Сума заборгованості Валюта Дата початку розрахунку Дата закінчення розрахунку

35544,21 грн. 30.11.2020 15.04.2021

Розраховується за формулою:

[Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Розрахунок інфляційних збитків.

Місяці прострочення Індекси інфляції Сукупний індекс інфляції Сума боргу Сума боргу з урахуванням інфляції Збитки від інфляції

Грудень 2020

-

Квітень 2021 100.9

101.3

101

101.7

100.7 105.72 35 544.00 37 577.12 2 033.12

Всього: 2 033.12

Отже, позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних від суми страхового відшкодування у сумі 399.98 грн. та розміру індексу інфляції на заборгованість зі сплати страхового відшкодування у сумі 2 033.12 грн. також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При цьому відповідно до 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, під час ДТП, в автомобілі позивача знаходилось двоє маленьких племінників, які дуже злякалися та позивач до цього часу відчуває сильний душевний біль, через те, що його племінникам довелося пережити страх та стрес під час ДТП, дії, які призвели до пошкодження автомобіля спричинили моральні збитки - переживання у зв`язку з пошкодженням майна, незручності у пересування, що призвело до порушення звичайного способу життя.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу особою, винною у ДТП.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на відновлення життєвих зв`язків, його душевної рівноваги та морального стану, та вважає за можливе стягнути з саме з винуватця пригоди моральну шкоду, в розмірі 10000,00 грн.,

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення сум страхового відшкодування та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму страхового відшкодування в розмірі 35544.21 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пеню в розмірі 1641.84 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) три процента річних від суми страхового відшкодування в розмірі 399.98 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) розмір індексу інфляції на заборгованість зі сплати страхового відшкодування в розмірі 2033.12 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті вартості експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 2500.00 гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму франшизи в розмірі 2600.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 908.00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Повний текст рішення суду складено 25 липня 2021 року.

Суддя: В. О. Головін