Справа № 426/2064/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участі секретаря судового засідання Пчолкіна М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Будника М.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання спільно нажитого майна, набутого в період спільного проживання та його поділ,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 року до суду надійшла позовна заява позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання спільно нажитого майна, набутого в період спільного проживання та його поділ.

Провадження по справі відкрито 20 липня 20221 року та призначено справу до судового розгляду.

20.07.2021 року представником заявника була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на спільно нажите майно:

- садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартість на 2018 рік 44500,00 грн.;

- земельну ділянку 0,0711 га, кадастровий номер :05:001:0097, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , апартаменти № НОМЕР_1 , літ. А.;

- земельну ділянку 0,0592 га, кадастровий номер :90:808:0002 за адресою: АДРЕСА_3 вартість якої складає 200000,00 грн.;

В обґрунтування зазначено, що за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з Відповідачем в інтересах сім`ї в період з жовтня 2004 року по 11.03.2011 року, та в період часу перебування у зареєстрованому шлюбі з 11.03.2011 року по 24.05.2017 року ними було набуто наступне майно, вартість якого відповідно до звітів про оцінку майна та висновків експертів становить 2 954 559, 70 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн. 70 коп.) грн, в т.ч.: квартира АДРЕСА_4 ; квартира АДРЕСА_5 ; земельна ділянка загальною площею 0,0711 га, кадастровий №:05:001:0097, яка розташована в АДРЕСА_1 ; садовий будинок за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, Передільська сільська рада; квартира за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Mersedes Viano,2007 р.в.; автомобіль марки AUDI Q7, 2007 р.н.; земельна ділянка, площею 0,0592 га, кадастровий номер :90:808:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; садовий будинок за адресою: АДРЕСА_6 .

На даний час придбані дві квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_4 , транспортні засоби Mersedes Viano та AUDI Q7, 2007 р.н. на даний час відчужені ОСОБА_2 на користь третіх осіб. Згоди на продаж та перереєстрацію вказаного вище спільно нажитого майна ОСОБА_1 не надавав. З метою усунення порушення його прав, 28.08.2018 року він звернувся засобами поштового зв`язку з листами до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та тещі ОСОБА_3 з вимогою повернути незаконно отримане майно для поділу на законних підставах як спільно нажитого. До теперішнього часу жодного контруктивних пропозицій з приводу поділу майна від Відповідача, окрім погроз та образ, не надходило, в зв`язку з чим він вимушений звернутися з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання спільно нажитим майна, набутого в період спільного проживання, та його поділ до суду.

Право власності на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , Садове товариство «Дніпровський садовод» на теперішній час не зареєстровано за жодним з подружжя, тому він не звертається до суду про вжиття заходів забезпечення позову саме відносно цього майна.

Крім того, ОСОБА_2 відповідно до відомостей, які є у відкритому доступі на сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, є власником земельної ділянки площею 0,0592 га, кадастровий номер :90:808:0002, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння випасання худоби, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , Садове товариство «Дніпровський садовод» та земельної ділянки загальною площею 0,0711 га, кадастровий №:05:001:0097, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташована в АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_2 з метою ускладнення поділу вказаного нерухомого майна та його приховування навмисно не вносить данні про земельні ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та не проводить його державну реєстрацію.

На даний час ОСОБА_2 є номінальним власником вказаного вище майна, що підтверджується, окрім інформації з сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Інформаційною довідкою №266429107 від 19.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та може продати майно, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Вказані обставини можуть ускладнити або зроблять неможливим виконання рішення суду, тому невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на інше майно унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки існують обґрунтовані ризики, що відповідач ОСОБА_2 , дізнавшись про наявність вказаного позову у суді, зможе розпорядитися та відчужити вказане майно на користь третіх осіб.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.153 ч.ч. 1, 3-7 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно роз`яснень п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, у зв`язку із чим позивачем пред`явлено до відповідача позов, предметом спору якого є спірне майно, на яке просить накласти арешт позивач.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що підлягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім вищезазначеного, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З наведених вище обставин вбачається, що є підстави вважати цілком можливою поведінку відповідача ОСОБА_2 , спрямовану на відчуження спільно набутого майна третім особам, а неприйняття мір по забезпеченню позову надалі може зробити неможливим виконання рішення, якщо позовні вимоги за поданим позовом будуть задоволені.

Зазначені обставини свідчать, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду щодо позовних вимог встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 в період з жовтня 2004 року по 11.03.2011 року до дня реєстрації офіційного шлюбу, про визнання спільно нажитим майна, набутого в період спільного проживання, та його поділ, а тому вважаю можливим накласти арешт на спірне майно з метою забезпечення позову. При цьому слід врахувати, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільно набуте майно є відповідним тим позовним вимогам, з якими звернулася до суду позивач, крім того, накладення арешту на вказане майно жодним чином не порушить прав відповідача ОСОБА_2 щодо володіння чи користування комбайном, а лише обмежить можливість розпорядитись (відчужити) його.

Даний вид забезпечення позову, передбачений п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, щодо нього у законі немає будь-яких застережень та він є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Таким чином, з наведених вище обставин, суд, вважає, що заява про забезпечення позову ґрунтується на вимогах закону, а вид забезпечення позову по справі є обґрунтованим і адекватним, яким буде досягнуто збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не приведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи та підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Будника М.В. про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання спільно нажитого майна, набутого в період спільного проживання та його поділ - задовольнити.

В порядку забезпечення позову по цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання спільно нажитого майна, набутого в період спільного проживання та його поділ, накласти арешт на спірне майно, а саме:

- на земельну ділянку, площею 0,0711 га, кадастровий номер :05:001:0097, цільове призначення для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить на праві власності ОСОБА_2

- на садовий будинок площею 208,7 кв.м., що знаходитсья за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 32141539, та який належить на праві власності ОСОБА_5 ;

-на квартиру АР Крим, за адресою: АДРЕСА_8 , свідоцтво на право власності від 23.03.2010 р. виданого виконавчий комітетом Алуштинської міської ради, рішення № 151 від 12.03.2010 р., реєстраційний номер майна 30072622, та який належить на праві власності ОСОБА_5 .

- на земельну ділянку, площею 0,0592 га, кадастровий номер :90:808:0002, яка знаходться за адресою АДРЕСА_3 , та яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити до Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яке знаходиться за адресою: 92600, м. Сватове, майдан Злагоди, 25, для негайного виконання, а позивачу, відповідачам та третім особам - до відома.

Попередити, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Скрипник