Справа № 180/1441/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Меланчук І.В. звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» (далі - ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб») про відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач працював на посаді нагрівальника металу ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», і 05.01.2019 року, під час виконання трудових обов`язків, отримав травму: відкритий дволодижечний перелом лівої гомілки зі зміщення уламків. За результатами розслідування нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. За даним випадком були складені акти за формою Н-1 та формою Н-5. Внаслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді МСЕК ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% та третю групу інвалідності. При повторному огляді МСЕК встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15%. Вважає, що у зв`язку з нещасним випадком назавжди порушено звичний спосіб життя позивача. Позивач втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що тривалий час він був обмежений в можливості пересуватись у просторі, проходив курси медичного лікування із скаргами на біль в травмованій області. Не зважаючи на значний час, що минув з моменту травмування, наслідки травми переслідують позивача та завдають йому фізичні страждання і нині. Наразі позивач відчуває біль та обмеження об`єму рухів в лівому колінному та гомірлково-ступневому суглобах, зокрема, біль посилується при будь-якому фізичному навантаженні. Вказане не може не завдавати позивачу істотного дискомфорту та страждань, що негативно відображається на його повсякденному житті та на житті його родини.

Просить суд стягнути з ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 180000 гривень.

Також представник позивача просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

15 липня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 з 25.05.2018 року працював на посаді нагрівальника металу 4 розряду дільниці термічної обробки труб ТПЦ-2. Позивач ознайомлювався із умовами праці, проходив інстуктажі з охорони праці, ознайомився із робочою інструкцією. 05.01.2019 року о 17-30 годині, виконуюче змінне завдання, ОСОБА_1 порушив інструкцію з охорони праці БПІ 99-01 «Для працюючих в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», як наслідок, з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Такий висновок міститься у акті форми Н-1, якого дійшла комісія з розслідування даного нещасного випадку. Відповідно до Акту Н-5, основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці та Системи управління охороною праці в ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» ОСОБА_1 , супутньою причиною нещасного випадку є порушення посадових обов`язків начальником зміни ОСОБА_2 . Твердження позивача, що нещасний випадок стався в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці не відповідає дійсності та матеріалам справи. Згідно довідки МСЕК від 17.09.2019 року у ОСОБА_3 уже і раніше була травма лівої ноги, про це свідчать дані, вказані в п.7 довідки - 30% по травмі 05.01.19 і 15% по травмі 2000 року. Довідкою МСЕК від 04.11.2020 року з ОСОБА_1 знята інвалідність та вдвічі зменшено відсоток непрацездатності по травмі 2019 року на 15% (по травмі 2000 року 10%), це свідчить про позитивну динаміку одужання. Позивачем до позову не надано жодного доказу того, що він виконував призначені лікарями рекомендації, а саме: купував необхідні ліки, проходив додаткові обстеження тощо. Також не підтверджує обсяг страждань, а саме: причинно-наслідкові зв`язки між отриманою травмою 05.01.19 року та зазначеним ним у позові переліком переживань, маючи раніше травму 2000 року. особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Після отриманої травми ОСОБА_1 були сплачені кошти: Фондом соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань - 66768,08 гривень, оплата ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» листка непрацездатності - 1814,35 гривень, матеріальна допомога генерального директора ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» - 3500,00 гривень, матеріальна допомога від первинної профспілкової організації ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» - 4317,33 гривень, всього було виплачено 76399,76 гривень. ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» не зрозуміло застосування позивачем принципів розумності, виваженості та справедливості зазначених у позовній заяві та розмір в 30 місячних розмірів мінімальної заробітної плати. Чому саме через 2,5 роки після отриманої травми на ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» позивач звернувся із позовною заявою і як позивач визначив, що дискомфорт, який він переживає, не є наслідком раніше отриманої травми. Тому позовна вимога про стягнення з них моральної шкоди є необгрунтованою та належним чином не підтверджена належними доказами.

Відповідь на відзив позивачем у встановлений судом строк не подано.

За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з таких підстав.

З 25.06.2018 року ОСОБА_1 працював на посаді нагрівальника металу 4-го розряду дільниці термічної обробки труб ТПЦ-2 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб».

05.01.2019 року ОСОБА_1 отримав травму на виробництві - відкритий двохлодижечний перелом лівої гомілки зі зміщенням уламків.

10 січня 2019 року на ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» проведено розслідування нещасного випадку. Встановлено, що 05.01.2019 року приблизно о 17-20 годині, згідно змінного завдання, нагрівальник металу ОСОБА_1 виконував термообробку труб O177,8х16. Під час виконання завдання ОСОБА_1 скантовував скобою (крюком) по наклінному поду донизу, до жолоба видачі труби, труби O177,8х16 та виявив, що в районі вікна задачі викотувача труби стався перекіс труби на подині печі. Тоді він вручну скобою (крюком) кантував через вікно задачі викотувача труби застряглу трубу O177,8х16 у жолоб видачі. ОСОБА_1 , імовірно, не надів скобу (крюк) на трубу, в результаті чого у процесі кантування скоба (крюк) зіскочила з труби і нагрівальник металу ОСОБА_1 , оступившись, впав на підлогу та травмував ліву ногу (а.с.19-25).

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 , внаслідок виробничої травми, отриманої 05.01.2019 року, відчуває болі, скованість, обмеження рухів в лівому голеностопному суставі.

Повторним оглядом МСЕК 17.09.2019 року ОСОБА_1 встановлено 45% втрати професійної працездатності, з яких: 30% - травма 05.01.2019 року та 15% - травма 2000 року, з 21.08.2019 року та третю групу інвалідності (а.с.10-11).

Повторним оглядом МСЕК 04.11.2020 року ОСОБА_1 було встановлено 25% втрати професійної працездатності, з яких: 15% - травма 05.01.2019 року та 10% - травма 2000 року, з наступним переоглядом 01.09.2022 року (а.с.12-13).

Отже, ОСОБА_1 отримав виробничу травму під час виконання своїх професійних обов`язків, втратив професійну працездатність, змушений був проходити лікування.

Пунктом 1 ч.2 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Рішенням Конституційного Суду від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 року встановлено, що «громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди». Відповідно до п.4.1 цього ж рішенняушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ № 4) роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

ОСОБА_1 отримав травму на виробництві - і йому встановлено спочатку 30% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності, а через рік (повторний огляд) - 15% втрати процесійної працездатності. На теперішній час ОСОБА_1 не відновив працездатність в повному обсязі. Наступний переогляд МСЕК призначено на 01.09.2022 року (а.с.12-13).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що частково обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, і вважає встановленим факт спричинення моральної шкоди позивачеві внаслідок отримання виробничої травми.

Суд не приймає доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди, оскільки сам факт втрати працездатності, навіт тимчасової, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст.3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Разом з тим, суд не погоджується і з представником позивача, що нещасний випадок стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівника відповідача, дії джерела підвищеної небезпеки та обумовлений неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечинх умов праці.

Так, згідно з Актом проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05.01.2019 року о 17 годині 30 хвилин в ТПЦ-2 ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» від 10.01.2019 року, комісією, утвореною наказом генерального директора ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» № 26 від 08.01.2019 року, встановлено, що трубопрокатний цех № 2 (ТПЦ-2) спеціалізується на виробництві сталевих безшовних гарячекатних труб з вуглецевих, легованих, нержавіючих марок сталі та сплавів. Нещасний випадок стався на третьому прольоті ТПЦ-2 на дільниці термічної обробки труб. Освітлення місця події природне і штучне, рівень освітлення відповідає встановленим санітарним нормам. Місце нещасного випадку відповідає вимогам НПАОП 27.0-1.01-08 «Правила охорони праці в металургійній промисловості» та іншим нормативно-правовим актам з охорони праці.

Потерпілий на час нещасного випадку був у спецодязі, спецвзутті та ЗІЗ (захисна каска та інше).

Основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці ОСОБА_1 , а саме: він не був уважним, зосередженим, не застосовував безпечні прийоми праці.

Супутньою причиною нещасного випадку є: - порушення посадових обов`язків начальником зміни ОСОБА_2 , який повинен забезпечувати безпечне ведення технологічного процесу, надійну, безаварійну експлуатацію обладнання, засобів контролю та автоматичного управління…; дотримання персоналом зміни вимог правил, норм та інструкцій з охорони праці; негайно припиняти порушення вимог безпечних прийомів і методів праці, виробничої дисципліни; - порушення п. 2.24 посадової інструкції щодо дотримання особисто й забезпечення дотримання підлеглим персоналом норм, правил та інструкцій з охорони праці.

Отже, до настання нещасного випадку призвели дії самого ОСОБА_1 . Порушення посадових обов`язків начальником зміни ОСОБА_2 є лише супутньою причиною нещасного випадку. Супутні причини можуть сприяти і навіть наближати момент нещасного випадку, ускладнити наслідки, погіршити становище, але не викликати наступ нещасного випадку. Супутні причини - причини, які при іншому збігу обставин не привели б до нещасного випадку.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд приходить до такого.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Наведені представником позивача у позові розрахунки розміру моральної шкоди, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01.01.2021 року, та оцінки її в 100 місячних прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, суд вважає недоцільним і некоректним, оскільки при вирішенні даного питання слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями), з урахуванням обставин та критеріїв, зазначених в ч.3 ст.23 ЦК України, адже визначення моральної шкоди не підпадає під будь-які математичні розрахунки. Компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений представником позивача розмір моральної шкоди є значно завищеним, й вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Також у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позову та частковим задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в доход держави у розмірі 908,00 грн. (з розрахунку: 1% від суми моральної шкоди, присудженої до стягнення, але не менше 908,00 грн.).

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 263-268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб», адреса: Дніпропетровська область, місто Нікополь, проспект Трубників, 56, .

Дата складення повного тексту судового рішення 30 липня 2021 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна