КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/8700/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кулікова С.В., Заришняк Г.М.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , про зміну наймача житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати позивача наймачем житлового приміщення (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів переукласти з позивачем договір найму та договір надання комунальних послуг (договір надання послуги (послуг) з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій) щодо спірного житлового приміщення (квартири). Також просила суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Ордеру № 44628, серія Б від 28 листопада 1979 року, виданого на підставі рішення Виконкому Подільської районної Ради народних депутатів від 12 листопада 1979 року, позивач та члени її сім`ї, а саме: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 та брат ОСОБА_9 набули право зайняття трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що батьки та брат померли, у зв`язку з чим проводиться заміна наймача житлового приміщення.

Позивач вважає, що вона є належним, законним користувачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тому нею направлено на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_10 офіційне звернення з вимогою про надання дозволу на заміну наймача житлового приміщення, які хоча і не є членами її сім`ї та членами сім`ї ОСОБА_7 та постійно не проживають, але формально місце реєстрації яких знаходиться в даній квартирі, проте отримала відмову. При цьому, вона отримала письмову згоду на заміну наймача від інших зареєстрованих мешканців квартири.

Зауважує, що заміна наймача житлового приміщення проводиться у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 , який відповідно до Ордеру № 44628 від 28 листопада 1979 року виступав належним попереднім наймачем даного житлового приміщення.

На даний момент позивач постійно проживає у зазначеній квартирі та безпосередньо несе витрати на її утримання, а саме сплачує комунальні платежі, підтримує належний технічний та санітарний стан.

Позивач вважає, що має переважне право стати належним наймачем квартири, оскільки безпосередньо вписана в ордер, як член сім`ї та є прямим спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_7 , який за життя був належним попереднім наймачем даного житлового приміщення.

Враховуючи викладені обставини позивач змушена звернутись за захистом свого порушеного права до суду.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації, КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , про зміну наймача житлового приміщення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Посилається на те, що члени сім`ї позивача, а саме: батько ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 02 лютого 2006 року, виданим виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області, в свою чергу мати ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 від 01 жовтня 2019 року, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, брат ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №18519/01-81-11 від 12 жовтня 2005 року, виданою відділом реєстрації смерті у м. Києві Київського міського управління юстиції.

ОСОБА_1 , яка є належним, законним користувачем житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виявила бажання здійснити зміну наймача житлового приміщення та направила на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 офіційне звернення з проханням про надання дозволу на заміну наймача житлового приміщення (квартири) розташованої за вищевказаною адресою, яких хоча сам Позивач і не вважає членами сім`ї та членами сім`ї ОСОБА_7 та постійно не проживають, але формально місце реєстрації яких знаходиться в даній квартирі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися надавати згоду на зміну наймача житлового приміщення, у зв`язку з чим позивач втратив навіть теоретичну можливість здійснити зміну наймача вищенаведеного житлового приміщення та вимушена було звернутися в судовому порядку до Оболонської районної у м. Києві Державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» для захисту свого порушеного права.

Також, саме ОСОБА_1 першою вирішила ініціювати питання про зміну наймача житлового приміщення, що не позбавляло третіх осіб можливості звертатися з цього самого питання до відповідних державних органів або в судовому порядку.

Також безпосередньо позивач з 2006 року займається господарським обслуговуванням квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, які наявні в матеріалах справи. У зв`язку з чим і було залучено співвідповідачем Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва», для переукладення договорів з надання житлово-комунальних послуг.

Крім того, судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст. 178 ЦПК України, та прийнято відзиви на позовну заяву від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» та Оболонської районної у м. Києві Державної адміністрації після спливу процесуальних строків встановлених ухвалою про відкриття провадження у цивільній справі № 756/12242/20 від 06 жовтня 2020 року без поважних на те причин.

Також районним судом не прийнято до уваги, що саме ОСОБА_1 є єдиним живим членом сім`ї померлого наймача, які були зазначені в Ордері №44628, серія Б від 28 листопада 1979 року, виданого на підставі рішення Виконкому Подільської районної Ради народних депутатів від 12 листопада 1979 року.

Відповідач Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація надала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів звернення до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про заміну наймача за раніше укладеним договором найму для вирішення цього питання (навіть при відсутності згоди всіх членів сім`ї наймача, які проживають з наймачем), у зв`язку з чим, в даному випадку не може йти мова про наявність чи відсутність вмотивованої відмови наймодавця, так як не доведений сам факт звернення до наймодавця, на яке той міг би дати відмову. У зв`язку з чим звернення до суду було передчасним, оскільки у відповідача навіть не було можливості порушити права позивача.

Крім того, позивач не зверталася до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, як до наймодавця житлового приміщення АДРЕСА_2 , щодо заміни наймача, що підтверджується і самою позивачкою у позовній заяві, а Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією, як наймодавцем, не відмовлено позивачу у зміні договору найму, вимога щодо визнання ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення АДРЕСА_2 є незаконною та передчасною.

Від сторони відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» не є наймодавцем майна.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» не надає комунальні послуги, а тому відсутні повноваження переукладати договори на комунальні послуги. Крім того, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на умовах перехідного періоду (п.3-1 розділу VI. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2189). Послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не є комунальною послугою, а є окремою послугою визначеною законом.

Також позивач, на даний час не визнаний наймачем житлового приміщення АДРЕСА_3 на АДРЕСА_4 , а тому вимога щодо переукладання договору надання комунальних послуг взагалі є передчасною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідачів та треті особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що члени сім`ї померлого ОСОБА_7 , а саме його онуки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надають згоди на визнання позивача наймачем спірного приміщення, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що 28 листопада 1979 року виконавчим комітетом Подільської районної ради народних депутатів м. Києва видано ордер на жиле приміщення № 44628 ОСОБА_7 разом з сім`єю в кількості 4-х чоловік (дружина ОСОБА_8 , донька ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі, та син ОСОБА_9 ) на право зайняття житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 02 лютого 2006 року, виданим виконавчим комітетом Северинівської сільської ради Таращанського району Київської області.

Мати позивача ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 від 01 жовтня 2019 року, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Брат ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №18519/01-81-11 від 12 жовтня 2005 року, виданою відділом реєстрації смерті у м. Києві Київського міського управління юстиції.

Указані обставини не заперечуються сторонами, тому в силу положень ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Судом вірно встановлено, що померлий ОСОБА_9 є братом позивача та батьком третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , отже померлі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідним дідом та бабою.

При цьому дана обставина не заперечується позивачем.

Крім того, судом вірно встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_2 є неприватизованою та відноситься до Державного житлового фонду.

Судом встановлено, що у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та її син ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як встановлено судами у цій справі, договір найму в письмовій формі щодо користування спірною квартирою у вигляді єдиного документа не укладався. Разом з тим, не укладення його в такій формі не є підставою для висновку про його не укладення чи недійсність, при наявності доказів в підтвердження обставин користування квартирою (проживання, реєстрація, споживання комунальних послуг тощо).

Згідно положень частини першої та другої статті 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Частиною 1 ст.5 ЖК УРСР встановлено, що Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Отже, вбачається, що нарівні з позивачем треті особи, як члени сім`ї померлого наймача мали право визнатись наймачами житлового приміщення (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2020 року позивач направляла на адресу третіх осіб офіційне звернення щодо отримання згоди (дозволу) на заміну наймача житлового приміщення (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 16-21 том1).

Проте, не дочекавшись згоди вже 30 вересня 2020 року звернулась з даним позовом до суду (а.с. 46, том 1).

При цьому не залучивши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у якості відповідачів у справі, зважаючи на те, що позивач, в порядку ч.2 ст.106

ЖК УРСР, мала б отримати згоду всіх членів сім`ї померлого наймача.

Згідно частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є членами сім`ї наймача не заслуговують на увагу з вищенаведених обставин.

Доводи скаржника про те, що саме вона є належним та законним користувачем квартири, колегія суддів оцінює критично, оскільки треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають щодо квартири ті ж права, що і позивач, оскільки є рідними онуками померлого наймача.

Як встановлено апеляційним судом їх непроживання у спірній квартирі спричинено неприязними стосунками з позивачем, що підтверджується численними судовими спорами щодо спірної квартири між позивачем та третіми особами у справі.

Крім цього, треті особи в апеляційному суді підтвердили, що категорично заперечують проти позову щодо визнання позивача - їх рідної тітки, наймачем спірної квартири, оскільки навіть за рішенням суду вони не можуть вселитись у квартиру так як позивач чинить їм перешкоди у вселенні.

ОСОБА_4 бажає сама бути наймачем спірного житла, що пояснила в апеляційному суді.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанціїнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.

Головуючий

Судді