Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3042/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., за участі позивачки - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 27.10.2007 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє взаємопорозуміння. Відповідач спричинив їй та її батькам моральні страждання, а тому позивачка просить шлюб між ними розірвати. Діти перебувають з позивачкою на її повному утриманні. Відповідач матеріально забезпечений, працездатний, не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку.

У зв`язку з цим позивачка просить укладений шлюб розірвати, зобов`язати відповідача сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на місяць.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та зазначила, що спільне життя з відповідачем не можливе. Наразі вони проживають окремо. Відповідач у стані алкогольного сп`яніння агресивний, застосовує до неї та її батьків силу. Така ситуація триває вже не один рік. Позивачка з цим миритися не бажає, тому остаточно вирішила розірвати шлюб.

Відповідач у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечив, однак зазначив, що оскільки дружина вирішила розлучитися, він сперечатися не буде.

Щодо наведених позивачкою доводів щодо причини розлучення зазначив, що кожна сім`я це темний ліс і у всіх бувають сварки.

Щодо розміру аліментів позивач заперечив частково, зазначивши, що він працює автомеханіком, фарбує автомобілі. Однак він облаштував собі майстерню в гаражі за місцем проживання дружини. Наразі йому необхідно все робити заново, тому не взмозі сплачувати запропоновану суму. Розмір аліментів залишив на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 27.10.2007 року (а.с.4).

Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8).

Одруження виявилось невдалим. Причиною розпаду шлюбу виявилося те, що у сторін різні характери та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, міцної сім`ї сторони не створили, шлюб існує тільки формально.

На даний час діти знаходяться на утриманні матері. Спору про майно, що є спільною власністю сторін та місце проживання дітей на даний час немає.

Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх малолітній дитині, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині розірвання підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі з 01 січня - 2395 грн., з 01 липня - 2510 грн., з 01 грудня - 2618 грн.

Керуючись принципами законності, справедливості та розумності, вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі п 2000 грн. на кожну дитину, однак не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги, що за подання до суду позову про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 264, 265, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити - частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27.10.2007 року у виконавчому комітеті Великоком`ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатській області, Актовий запис № 31 - р о з і р в а т и.

Позивачці після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на місяць на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення до суду - 24.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 908 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.07.2021 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо