ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13 » липня 2021 року

м. Харків

справа № 641/2891/19-ц

провадження № 22ц/818/2104/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представниця відповідачки ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року в складі судді Чайка І.В.

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення.

Позовна заява мотивована тим, що 24 листопада 2017 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за номером № 4759, за яким вона надала позичальнику у безвідсоткову позику грошові кошти в сумі 537 229,00 грн, що еквівалентно 20 000,00 доларів США, та взяв на себе зобов`язання повернути суму позики в строк до 23 листопада 2018 року включно.

В забезпечення виконання зобов`язання 24 листопада 2017 року між ними укладено договір застави, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав їй транспортний засіб марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип напівпричіп н/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341.

Вказала, що станом на 09 квітня 2019 року позичальник свої зобов`язання за договором позики не виконав, від зустрічей із нею ухиляється.

Зазначила, що за період з 23 листопада 2018 року розмір інфляційних втрат становить 12 356,27 грн та розмір трьох процентів річних 6065,96 грн.

Посилалася на те, що на момент укладення договору позики відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі та ОСОБА_4 надала свою згоду на укладення як договору позики, так і договору застави, таким чином якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох їх подружжя.

Просила стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4759 в сумі 555 651,23 грн, з яких основний борг 537 229,00 грн, інфляційні нарахування 12 356,27 грн, три відсотка річних 6065,96 грн в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за договором позики від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4759 в сумі 555 651,23 грн, з яких основний борг 537 229,00 грн, інфляційні нарахування 12 356,27 грн, три відсотка річних 6065,96 грн, звернути стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_3 , а саме на транспортний засіб марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип напівпричіп н/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341, належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07 листопада 2017 року ТСЦ 634 шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів за ціною, визначеною в процесі виконавчого провадження; вилучити у ОСОБА_3 або у будь-якої іншої особи, в чиєму користуванні він перебуває, транспортний засіб марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип напівпричіп н/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341, та передати ОСОБА_1 на період його реалізації; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесені судові витрати.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 24 листопада 2017 року з урахуванням суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних в загальному розмірі 555 651, 23 грн; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 24 листопада 2017 року, з урахуванням суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних в загальному розмірі 555 651,23 грн, звернуто стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип- напівпричіп г/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07 листопада 2017 року ТСЦ 634 належить ОСОБА_3 шляхом продажу вказаного транспортного засобу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження за ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид рухомого майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час продажу; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3162,46 грн з кожного; стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати послуг з надання правової допомоги в сумі 6022,25 грн з кожного; в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог до неї відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, порушив норми процесуального права, не повідомивши її належним чином про розгляд справи, оскільки з 19 вересня 2015 року її місцем реєстрації є зовсім інша адреса, аніж та, що зазначена в позові. Також, неповно з`ясував обставини у справі, не звернув увагу на те, що вона не виступала стороною договору позики, грошових коштів від позивачки не отримувала. Отже, не має жодного зобов`язання щодо їх повернення. Вона не виступала у цих правовідносинах як поручитель, договору поруки ні з ким не укладала. Отримані грошові кошти були використані її чоловіком не в інтересах сім`ї та доказів зворотного не надано. Вказала, що згода на укладення договору це обов`язкова умова його нотаріального посвідчення, а не доказ фактичного використання грошових коштів. Їй нотаріусом не роз`яснено зміст статей 60,65 СК України та згода надана на укладення договору на власний розсуд та умови. Матеріали справи містять нотаріально посвідчені пояснення позичальника про використання коштів за даним договором не в інтересах сім`ї. Нею наданий позов про розірвання шлюбу з підстави не проживання та не ведення спільного господарства з початку 2016 року. Вона надала свою згоду лише формально, оскільки шлюб на той час ще не було розірвано, однак у шлюбних відносинах відповідачі вже не знаходилися. Договір позики носить характер удаваної угоди, оскільки дійсним позичальником виступав не ОСОБА_3 , а ОСОБА_6 , так як він не мав у власності майна, яким би міг поручитися за виконання власних зобов`язань, а рідний брат допоміг з оформленням відповідних документів та про це достеменно відомо позивачці, з якою перед укладенням договору була певна домовленість.

14 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважала судове рішення законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначила, що ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про розгляд даної справи. Зазначила, що ОСОБА_4 намагається перекласти тягар доказування цілей використання отриманих в борг грошових коштів на неї, хоча законодавцем встановлене протилежне. Вказала, що в наданій згоді на укладення правочину, ОСОБА_4 жодним чином не зазначила про те, що кошти отримуються її чоловіком на власні цілі, що вони не будуть використовуватись в інтересах сім`ї. Посилалася на те, що судовим рішенням при вирішенні справи про розірвання шлюбу не досліджувався та не встановлювався фактичний час припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, вказана інформація навіть відсутня в судовому рішенні у справі № 641/3386/19.

08 червня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду апеляційної інстанції заяву про затвердження мирової угоди від 07 червня 2021 року, в якій просили затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі, а також вирішити питання щодо повернення ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Сторони просили затвердити мирову угоду наступного змісту:

« ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом за текстом іменовані «сторони», які є сторонами в цивільній справі № 641/2891/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет застави, домовились врегулювати спір у справі № 641/2891/19, що перебуває у провадженні Харківського апеляційного суду, шляхом підписання та виконання даної мирової угоди на наступних умовах:

1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору в цивільній справі № 641/2891/19 на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін щодо правовідносин за договором позики від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4759 (надалі договір позики) та договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4760 (надалі договір застави).

2. Зважаючи на зміни курсу української гривні по відношенню до долара США, значний проміжок часу, протягом якого відповідачами не здійснювалось повернення суми боргу, сторони погоджують, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнають, що загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за договором позики становить суму в еквіваленті 21 000,00 доларів США.

3. Сторони погоджують, що на момент укладення даної мирової угоди відповідачі сплатили позивачу частину боргу, що складає еквівалент 1500,00 доларів США, про що позивачем написана розписка.

4. Сторони погодилися, що відповідачі сплачують позивачу визначену пунктом 2 мирової угоди суму боргу шляхом передачі грошових коштів у готівковому порядку, про що позивачем (особою, уповноваженою на отримання коштів) надаються нотаріально посвідчені розписки в момент отримання коштів. Оплата послуг нотаріуса здійснюється за рахунок відповідачів. Сума боргу повертається відповідачами частинами, згідно наведеного нижче графіку:

до 07 липня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 серпня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 вересня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 жовтня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 листопада 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 грудня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 січня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 лютого 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 березня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 квітня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 травня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 червня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 липня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

5. Відповідачі мають право сплатити будь-яку частину боргу наперед. Сплачена наперед сума зараховується в рахунок майбутніх за даною мировою угодою.

6. Сторони погоджують, що відповідачі в праві достроково виконати свої зобов`язання, у зв`язку з чим мирова угода буде вважатися виконаною.

7. Сторони погоджують, що застава транспортного засобу марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип напівпричіп н/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341, дата першої реєстрації 07 листопада 2017 року, належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07 листопада 2017 року ТСЦ 634, яка виникла на підставі договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4760, зберігає свою дію у якості забезпечення виконання зобов`язань за даною мировою угодою, на умовах, що викладені в договорі застави.

8. Сторони погоджують, що заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року у справі № 641/2891/19, якою накладено заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :00:012:0015, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зберігають свою дію у якості забезпечення виконання зобов`язань за даною мировою угодою.

9. Сторони погоджують, що у випадку невиконання зобов`язань ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за даною мировою угодою, ОСОБА_1 має право здійснити звернення на предмет застави одним із способів, визначених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», при цьому якщо суми, вирученої від продажу предмета застави буде недостатньо для погашення суми боргу, визначеного пунктом 2 даної мирової угоди, примусове стягнення залишку суми боргу здійснюється в загальному порядку, в тому числі шляхом пред`явлення до примусового виконання ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

10. Сторони погоджують, що підписання цієї мирової угоди припиняє усі наявні між сторонами правовідносини, окрім визначених у цій мировій угоді та договору застави.

11. Сторони погоджують, що у випадку повного виконання цієї мирової угоди у сторін будуть відсутні один до одного будь-які претензії, що виникли зі спірних зобов`язань за договором позики.

12. Сторони домовились, що подають спільну заяву до суду про затвердження даної мирової угоди. Угода набирає чинності з дня її затвердження судом та діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

13. В разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди має силу виконавчого документу та може бути подана для її примусового виконання.

14. Сторони підтверджують, що умови даної мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторонам відомі наслідки укладення даної угоди. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

15. Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

16. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди.

17. Вся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна.

18. Дана мирова угода складена в чотирьох оригінальних примірниках по одному для кожної для сторін та один примірник для суду.

19. Вказані умови мирової угоди відповідають вимогам закону і встановлені сторонами на добровільних засадах.

20. Наслідки затвердження мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтями 207, 208, 256 ЦПК України, щодо неможливості повторного звернення до суду з позовом про той самий предмет з цих же підстав сторонам відомі і зрозумілі».

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. 09 липня 2021 року та 13 липня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представниць сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви сторін про укладення мирової угоди, колегія суддів вважає, що мирова угода сторін підлягає затвердженню, у зв`язку з чим рішення суду слід визнати нечинним, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Статтею 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає не чинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Отже, укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що мирова угода укладена в інтересах усіх сторін та не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановлено, що сторонам зрозумілі наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням мирової угоди, про що зазначено у їх спільній заяві, мирова угода підписана сторонами, передбачені частиною 5 статті 207 ЦПК України підстави для відмови в затвердженні мирової угоди відсутні, а тому колегія суддів приходить до висновку про можливість затвердження укладеної сторонами мирової угоди.

При цьому, відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах усіх сторін, суд апеляційної інстанції затверджує мирову угоду, визнаючи не чинним заочне рішення суду першої інстанції, а провадження у справі підлягає закриттю.

Що стосується повернення частини сплаченого судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Матеріали справи свідчать про те, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_4 сплачено судовий збір в розмірі 9487,40 грн, що підтверджується квитанцією № 134Т003001S від 15 лютого 2021 року (а.с.84 том 2).

На підставі викладеного, судова колегія вважає за необхідне повернути ОСОБА_4 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, а саме 4743,70 грн.

За таких обставин, 50% судового збору, сплаченого ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги, що складає 4743,70 грн підлягає поверненню їй з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 207, 208, 256, 373, 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про затвердження мирової угоди за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 07 червня 2021 року, за умовами якої:

« ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 разом за текстом іменовані «сторони», які є сторонами в цивільній справі № 641/2891/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про солідарне стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення на предмет застави, домовились врегулювати спір у справі № 641/2891/19, що перебуває у провадженні Харківського апеляційного суду, шляхом підписання та виконання даної мирової угоди на наступних умовах:

1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору в цивільній справі № 641/2891/19 на основі взаємних поступок і стосується прав та обов`язків сторін щодо правовідносин за договором позики від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4759 (надалі договір позики) та договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4760 (надалі договір застави).

2. Зважаючи на зміни курсу української гривні по відношенню до долара США, значний проміжок часу, протягом якого відповідачами не здійснювалось повернення суми боргу, сторони погоджують, а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнають, що загальна сума заборгованості відповідачів перед позивачем за договором позики становить суму в еквіваленті 21 000,00 доларів США.

3. Сторони погоджують, що на момент укладення даної мирової угоди відповідачі сплатили позивачу частину боргу, що складає еквівалент 1500,00 доларів США, про що позивачем написана розписка.

4. Сторони погодилися, що відповідачі сплачують позивачу визначену пунктом 2 мирової угоди суму боргу шляхом передачі грошових коштів у готівковому порядку, про що позивачем (особою, уповноваженою на отримання коштів) надаються нотаріально посвідчені розписки в момент отримання коштів. Оплата послуг нотаріуса здійснюється за рахунок відповідачів. Сума боргу повертається відповідачами частинами, згідно наведеного нижче графіку:

до 07 липня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 серпня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 вересня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 жовтня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 листопада 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 грудня 2021 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 січня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 лютого 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 березня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 квітня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 травня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 червня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

до 07 липня 2022 року суму боргу, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу становить 1500,00 доларів США;

5. Відповідачі мають право сплатити будь-яку частину боргу наперед. Сплачена наперед сума зараховується в рахунок майбутніх за даною мировою угодою.

6. Сторони погоджують, що відповідачі в праві достроково виконати свої зобов`язання, у зв`язку з чим мирова угода буде вважатися виконаною.

7. Сторони погоджують, що застава транспортного засобу марки STAS, модель SZ33-6V, 2006 року випуску, тип напівпричіп н/пр-фургон-Е, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований 07 листопада 2017 року ТСЦ 6341, дата першої реєстрації 07 листопада 2017 року, належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 07 листопада 2017 року ТСЦ 634, яка виникла на підставі договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4760, зберігає свою дію у якості забезпечення виконання зобов`язань за даною мировою угодою, на умовах, що викладені в договорі застави.

8. Сторони погоджують, що заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2019 року у справі № 641/2891/19, якою накладено заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 та на земельну ділянку з кадастровим номером :00:012:0015, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зберігають свою дію у якості забезпечення виконання зобов`язань за даною мировою угодою.

9. Сторони погоджують, що у випадку невиконання зобов`язань ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за даною мировою угодою, ОСОБА_1 має право здійснити звернення на предмет застави одним із способів, визначених Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», при цьому якщо суми, вирученої від продажу предмета застави буде недостатньо для погашення суми боргу, визначеного пунктом 2 даної мирової угоди, примусове стягнення залишку суми боргу здійснюється в загальному порядку, в тому числі шляхом пред`явлення до примусового виконання ухвали суду про затвердження даної мирової угоди.

10. Сторони погоджують, що підписання цієї мирової угоди припиняє усі наявні між сторонами правовідносини, окрім визначених у цій мировій угоді та договору застави.

11. Сторони погоджують, що у випадку повного виконання цієї мирової угоди у сторін будуть відсутні один до одного будь-які претензії, що виникли зі спірних зобов`язань за договором позики.

12. Сторони домовились, що подають спільну заяву до суду про затвердження даної мирової угоди. Угода набирає чинності з дня її затвердження судом та діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

13. В разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди має силу виконавчого документу та може бути подана для її примусового виконання.

14. Сторони підтверджують, що умови даної мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторонам відомі наслідки укладення даної угоди. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.

15. Сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

16. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди.

17. Вся інформація, викладена в цій мировій угоді, сприймається сторонами як повною мірою достовірна.

18. Дана мирова угода складена в чотирьох оригінальних примірниках по одному для кожної для сторін та один примірник для суду.

19. Вказані умови мирової угоди відповідають вимогам закону і встановлені сторонами на добровільних засадах.

20. Наслідки затвердження мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтями 207, 208, 256 ЦПК України, щодо неможливості повторного звернення до суду з позовом про той самий предмет з цих же підстав сторонам відомі і зрозумілі».

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2020 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики та звернення стягнення закрити.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до положень частини 2 статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих підстав не допускається.

Повернути ОСОБА_4 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 4743,70 грн, що є 50% судового збору, сплаченого нею при поданні апеляційної скарги за квитанцією Акціонерного товариства «ОТП Банк» № 134Т003001S від 15 лютого 2021 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 16 липня 2021 року.