Справа № 946/521/20
Провадження № 2/946/538/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Баннікової Н.В.

при секретарях - Ламбовій М.Г., Ромалійській М.Ю., Зубенко Л.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в розмірі 397 121,50 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 25.06.2019 року ОСОБА_2 отримала від нього у борг грошові кошти у розмірі 14 500 євро, які зобов`язалась повернути 01.10.2019 року, про що нею було складено відповідну розписку. Однак відповідач грошові кошти не повернула, у зв`язку з цим він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Уточнивши розмір позовних вимог, остаточно просив суд стягнути з відповідача на свою користь 502 311 грн., з яких: 486 460,50 грн. сума боргу, 15 850,50 грн. - 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання з 02.10.2019 р. по 27.10.2020 року (391 день) та судові витрати, що становлять судовий збір та витрати на правову допомогу (а.с.41).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні обставини справи визнала частково позовні вимоги не визнала. Відповідач подала до суду відзив, в якому зазначила, що грошові кошти в розмірі 14 500 євро були отримані відповідачем від позивача у зв`язку з укладенням ними договору про спільну діяльність відповідно до ст.1130 ГК України щодо проведення у м. Лондон концерту. Проведення підрахунків за результатами концерту показало, що прибутку вони не отримали та понесли збитки. Тому вона вимушена була з власних коштів покривати його витрати на організацію концерту, які він передав їй готівкою. Разом з тим, 13 500 євро нею була позивачеві повернута 25.06.2019 р., що підтверджується відповідною розпискою. Вважає, що позовні вимоги позивача необґрунтовані та задоволенню не підлягають (а.с.36, 56).

Представник позивача у судовому засіданні суду додатково пояснив, що позивач не здійснював спільну діяльність з відповідачем та відповідного договору з нею не укладав. У даному випадку було укладено договір позики, а не договір про спільну діяльність, тому відповідач має повернути грошові кошти в повному обсязі. Крім того, зазначив, що відповідач неодноразово отримувала від позивача займи на різні суми, частина з яких були нею повернуті, однак надана представником відповідача розписка про повернення грошових коштів у розмірі 13 500 євро не має відношення до займу, що був отриманий нею 25.06.2019 року.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, згідно оригіналу розписки, 25.06.2019 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг грошові кошти у розмірі 14 500 євро, які зобов`язалась повернути 01.10.2019 року (а.с.46).

У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм та змісту розписки, суд приходить до висновку що між сторонами було укладено саме договір позики, на суму 14 500 євро, строком повернення - 01.10.2019 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог закону.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Припиняється зобов`язання частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника.

Так, суду надано оригінал розписки, з якої вбачається, що 20.11.2019 р. ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 у часткове погашення боргу 15 000 дол.США, що є еквівалентом 13 500 євро (а.с.67).

Доказів наявності укладення інших договорів позики між сторонами та, як наслідок, належності вказаної розписки про часткове повернення суми за іншим договором позики, суду надано не було.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши суду належні докази відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України.

Отже, у суду є всі підстави вважати, що за договором позики від 25.06.2019 р. відбулось часткове виконання зобов`язань на суму 13 500 євро та необхідності виконання зобов`язань відповідача перед позивачем у поверненні суми позики в розмірі 1 000 євро, що станом на 07.07.2021 року складає 32 262,30 грн. (оскілки позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у гривневому еквіваленті).

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд частково погоджується з вимогами позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних за порушення строку виконання зобов`язань за вказаний позивачем період: з 02.10.2019 р. по 19.11.2019 року (49 днів, виходячи з дати часткового повернення суми позики 20.11.2019 р.), але з суми 14 500 євро, що становить 58,39 євро або 1 884,02 грн., та з 20.11.2019 р. по 27.10.2020 р. 343 дня) з суми 1 000 євро (343 х 1 000 х3 /365 ) - 313, 24 євро або 10 105,84 грн.

Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, відповідно до ст.141 ЦПК України (6,7% сплаченої суми судового збору). Також з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 033,91 грн. в зв`язку зі збільшенням ним розміру позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 264, 267, 525, 526, 545, 598, 625, 1046-1049 ЦК України ст.ст.12, 13, 76-81, 82, 95, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 268, 272, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сум за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 06.10.2004 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ), грошові кошти у розмірі 34 146,32 (тридцять чотири тисячі сто сорок шість гривень тридцять дві копійки) грн., з яких: 32 262,3 грн. сума позики, 1 884,02 грн. три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 06.10.2004 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати в загальній сумі 669,27 (шістсот шістдесят дев`ять гривень двадцять сім копійок) грн., з яких: 267,27 грн. - сплата судового збору, 402 грн. витрати на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 033,91 (одна тисяча тридцять три гривні дев`яносто одна копійка) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 16.07.2021 р.

Суддя: Н.В.Баннікова