Справа № 226/1546/21
Провадження № 2/226/534/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2021 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Ковальової І.О.,

учасники цивільного процесу:

позивач (представник не з`явився),

відповідач ОСОБА_1 (не з`явився),

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в місті Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 27 квітня 2010 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у подальшому збільшився до 8000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, 27 квітня 2010 року відповідач також підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Позичальник порушив зобов`язання за кредитним договором і станом на 25 квітня 2021 року має заборгованість 24319,22 грн., яка складається з: 7537,84 грн. - заборгованість за кредитом, 16781,38 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 24319,22 гривень за кредитним договором б/н від 27 квітня 2010 року та 2270 гривень - судові витрати.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав.

Судом встановлено, що 27 квітня 2010 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, наслідком чого стало отримання ним платіжної кредитної карти «Універсальна» із встановленням кредитного ліміту у розмірі 500 грн та базової процентної ставки по кредиту 3 % на місяць на залишок заборгованості, відповідачем використовувалися кредитні кошти, що підтверджується розрахунком Банку, випискою по картковому рахунку, анкетою-заявою від 27.04.2010 (а.с.5-10,13,47-54).

Також відповідачем ОСОБА_1 27.04.2010 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», відповідно до якої вказана базова місячна процентна ставка 3,0 %, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів на рік, тобто 36 % на рік (а.с.14).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно за ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно за ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.

Згідно за розрахунком Банку заборгованість відповідача перед позивачем станом на 25.04.2021 за кредитом складає 7537,84 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 1056-1 ЦК України визначає, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Виходячи зі змісту ст.1056-1 ЦК України, Умов та правил надання банківських послуг, які не містять порядку розрахунку змінюваної процентної ставки, погодженого сторонами індексу, максимального розміру збільшення процентної ставки.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року у справі № 6-1374цс17.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів за користування кредитом вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 36,00% на рік, з 02.01.2013 процентна ставка була зменшена до 30,00% річних, з 09.01.2018 - збільшена до 43,20 % річних.

Разом із тим, суду не надано доказів того, що позивачем узгоджувалася з відповідачем зміна процентної ставки - її збільшення до 43,20 % річних з 09.01.2018 року. Щодо дотримання порядку зміни процентної ставки до 30,00% річних у період з 02.01.2013 року до 31.12.2017 року слід зазначити, що зменшення процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку правомірно.

Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 43,20 % не надано, сума заборгованості за процентами підлягає стягненню, виходячи із ставки 36 % річних.

Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 31.12.2017 згідно із розрахунком Банку становить 61612,62 грн; за період з 09.01.2018 (дата неправомірного підвищення відсотків) по 31.01.2018 (кінцевий строк дії кредитної карти) становить 15,52 грн (7449,57 грн х 36 % : 360 днів х 48 днів); а всього заборгованість за процентами за користування кредитом складає в сумі 61628,14 грн (61612,62 грн + 15,52 грн).

За межами строку дії кредитної карти (кінцевий строк дії січень 2018 року за відомостями з довідки позивача на а.с.11) позивачем відповідачу продовжувались нараховуватись проценти за користування кредитними коштами. Відповідачем у період після закінчення строку дії картки не здійснювались погашення заборгованості за кредитним договором.

Тобто позивач, нараховуючи після граничного терміну дії картки проценти за користування кредитними коштами, діяв поза межами чинного законодавства.

Відповідачем зроблена заява щодо застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності (а.с.78-80).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Окрім цього, ч.1 ст.259 зазначеного Кодексу передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Оскільки сторонами вимоги ч.1 ст. 256 ЦК України не дотримані, суд вважає, що до спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у 3 роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За умовами ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу ч.3 ст.264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За довідкою позивача ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н надано картки № НОМЕР_1 зі строком дії - 12.2013 року та № НОМЕР_2 зі строком дії - 01.2018 року (а.с.11).

Таким чином дія кредитної картки, отриманої відповідачем за договором від 27.04.2010, закінчилась в останній день січня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява разом з додатками здана до підприємства поштового зв`язку 18.05.2021, тому, з врахуванням ч.6 ст.70 ЦПК України, суд саме з цієї дати обраховує строк позовної давності (а.с. 57).

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова ВСУ від 19.03.2014 по справі № 6-14цс14) відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки дія кредитної картки закінчилась в останній день січня 2018 року, а позов подано до суду позивачем в травні 2021 року, трирічний строк позовної давності, про застосування якої просить відповідач, на момент звернення до суду закінчився.

У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню внаслідок спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений судовий збір відшкодуванню позивачу не підлягає.

На підставі ст.ст.526, 527, 530, 546, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12-13, 274-279, 263, 265, 267, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, , до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.О. Коваленко