Постанова

Іменем України

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 727/6974/20

провадження № 61-5601св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Чернівецька обласна рада, третя особа - Конкурсна комісія з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний медичний діагностичний центр», особи, які не брали участі у справі та звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами, - ОСОБА_2 , голова Чернівецької обласної ради Бойко Олексій Олегович,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мар?ян Іван Степанович, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року у складі суддів: Владичан А. І., Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернівецької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Конкурсна комісія з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний медичний діагностичний центр» (далі - ОКНП «Чернівецький ОМДЦ»), про зобов?язання призначити на посаду та укласти контракт.

Позовна заява мотивована тим, що 02 липня 2020 року відбулось засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», за результатами якого ОСОБА_1 визнано переможцем конкурсу на зайняття посадигенерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та рекомендовано сесії Чернівецької обласної ради призначити її на посаду як таку, що обрана переможцем конкурсу, і укласти з нею контракт на п?ять років.

Позивач зазначала, що про таке рішення відповідач її повідомив 06 липня 2020 року.

Вказувала, що згідно з пунктом 38 Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров?я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 року № 1094 (далі - Порядок № 1094), за результатами заслуховування конкурсних пропозицій і проведених співбесід конкурсна комісія шляхом голосування відбирає з числа учасників конкурсу одну кандидатуру, яка відповідає встановленим вимогам, - переможця конкурсу, після чого вносить відповідне подання керівникові органу управління, що здійснює призначення переможця конкурсу на посаду керівника закладу. Рішення про призначення на посаду та укладення контракту на строк від трьох до п?яти років, приймається протягом одного місяця з дня внесення конкурсною комісією відповідного подання.

Проте з дня визначення її переможцем конкурсу та по час звернення до суду керівником органу управління (Чернівецькою обласною радою) не прийнято рішення про її призначення на посаду та не укладено з нею контракт.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила зобов?язати голову Чернівецької обласної ради призначити її на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та укласти з нею контракт строком на п?ять років.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2020 року (у складі судді Семенко О. В.) позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов?язано голову Чернівецької обласної ради або виконуючого обов?язки голови Чернівецької обласної ради призначити ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» як таку, що обрана переможцем конкурсу, та укласти з ОСОБА_1 контракт строком на п?ять років.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем порушено порядок призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», оскільки в порушення вимог чинного законодавства, починаючи з 02 липня 2020 року, тобто з моменту визнання позивача переможцем конкурсу і по даний час, не прийнято рішення про призначення її на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та не укладено з нею контракт строком на п?ять років.

Відповідачем не доведено, що у нього не було можливості скликати пленарне засідання сесії та розглянути питання про призначення ОСОБА_1 на посаду.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , та голови Чернівецької обласної ради Бойка О. С. задоволено, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 21 вересня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Апеляційний суд виходив з того, що Чернівецька обласна рада та голова Чернівецької обласної ради відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» є окремими суб?єктами владних повноважень.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернівецької обласної ради та просила зобов?язати голову цієї ради призначити її на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та укласти контракт.

Проте голова Чернівецької обласної ради не був залучений до участі у справі, а апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

Крім того апеляційний суд зазначив, що зобов?язання прийняти єдине конкретне рішення про призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» є втручанням в дискреційні повноваження Чернівецької обласної ради.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У касаційній скарзі, поданій 05 квітня 2021 року, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мар?ян І. С., просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу оскарження судових рішень заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при вирішенні спору не застосував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2017 року у справі № 800/340/16, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 25 квітня 2018 року у справі № 185/10105/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 825/602/17, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 819/570/18, від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 02 липня 2020 року у справі № 825/2228/18, від 03 березня 2021 року у справі № 320/4182/20.

Суд апеляційної інстанції помилково вважав, що зобов?язання голови Чернівецької обласної ради призначити ОСОБА_1 на посаду є втручанням в дискреційні повноваження органа місцевого самоврядування, оскільки звернення з таким позовом до суду є способом захисту порушеного права позивача у зв?язку з протиправним неприйняттям відповідачем відповідного рішення.

Оскільки положеннями чинного законодавства передбачено, що організацію та проведення конкурсного добору, а також роботу конкурсної комісії забезпечує відповідний орган управління, в даному випадку - Чернівецька обласна рада, а голова Чернівецької обласної ради зобов?язаний видати розпорядження, діючи в межах своїх повноважень, тому належним відповідачем у справі є саме Чернівецька обласна рада. У зв?язку з чим є помилковим висновок апеляційного суду що належним відповідачем у справі є голова Чернівецької обласної ради.

Крім того апеляційний суд безпідставно відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , як особи яка не брала участі у справі, оскільки він був учасником конкурсу та претендентом на зайняття вакантної посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», а предметом спору у цій справі є зобов?язання голови Чернівецької обласної ради призначити на вказану посаду ОСОБА_1 , яку визначено переможцем конкурсу на зайняття вакантної посади. Отже рішення суду першої інстанції не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 та судом питання про його права, інтереси та обов?язки не вирішувалося.

Також Чернівецьким апеляційним судом безпідставно прийнято апеляційну скаргу голови Чернівецької обласної ради, оскільки її подано з пропуском строку, передбаченого для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу.

У червні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, щорозпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 21 лютого 2020 року № 145 оголошено конкурс та початок формування конкурсної комісії на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» (а. с. 12).

Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 12 березня 2020 року № 192 утворено конкурсну комісію на заміщення вакантної посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» (а. с. 13).

Рішенням конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» від 13 березня 2020 року, оформленим Протоколом № 1, вирішено оприлюднити оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та затверджено текст оголошення (а. с. 14-17).

16 березня 2020 року на офіційному сайті Чернівецької обласної ради оприлюднено оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ».

09 квітня 2020 відбулось засідання конкурсної комісії, за результатами якого прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 від 09 квітня 2020 року.

Згідно з протоколом № 2 від 09 квітня 2020 року членами конкурсної комісії розглянуто заяву ОСОБА_1 та подані нею документи як претендента на участь у конкурсі на зайняття вакантної посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та прийнято рішення допустити її до участі в конкурсі як претендента до участі у конкурсі на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров?я (а. с. 18-21).

Рішенням конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» від 02 липня 2020 року, оформленим Протоколом № 5, ОСОБА_1 визнано переможцем конкурсу на заміщення вказаної вакантної посади та рекомендовано сесії Чернівецької обласної ради призначити її на посаду як таку, що обрана переможцем конкурсу, і укласти з нею контракт строком на п?ять років (а. с. 22-23).

06 липня 2020 року Чернівецькою обласною радою повідомлено ОСОБА_1 про те, що 02 липня 2020 року відбулося засідання конкурсної комісії, за результатами якого її визначено переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», та рекомендовано сесії Чернівецької обласної ради призначити її на посаду як таку, що обрана переможцем конкурсу, і укласти з нею контракт строком на п?ять років.

05 серпня 2020 року постійна комісія з питань охорони здоров?я, праці, соціального захисту населення та підтримки учасників АТО та їх сімей Чернівецької обласної ради винесено висновок 2/52 «Про розгляд результатів конкурсного добору на заміщення посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», яким погоджено рішення конкурсної комісії, згідно з яким переможцем конкурсного добору на заміщення посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» визнано ОСОБА_1 та рекомендовано сесії Чернівецької обласної ради призначити її на посаду (а. с. 25).

Відповідно до проєкту порядку денного та регламенту пленарного засідання 38-ї сесії Чернівецької обласної ради VII скликання від 06 серпня 2020 року, розгляд питання щодо призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» не включено (а. с. 29-32).

Згідно з протоколами поіменного голосування 38-ї сесії Чернівецької обласної ради VII скликання від 06 серпня 2020 року Чернівецька обласна рада розпочала голосування на пленарному засіданні об 11 год. 36 хв. (реєстрація по кнопці) та завершила голосування об 18 год. 50 хв. (про запити депутатів (пакетом)) (а. с. 33-62).

Питання щодо призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» в протоколах поіменного голосування 38-ї сесії Чернівецької обласної ради VII скликання від 06 серпня 2020 року відсутнє.

Згідно з витягом з протоколу пленарного засідання 38-ї сесії Чернівецької обласної ради VII скликання від 06 серпня 2020 року, доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву, Чернівецькою обласною радою об 11 год. 00 хв. слухалось питання про призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та за вказане питання (проєкт рішення) проголосувало 15 депутатів, проти 5, утрималось 10, не голосували 21 (а. с. 83-84).

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п?ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що позов пред?явлено до неналежного відповідача, а апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, передбачених ЦПК України, позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

При цьому апеляційний суд вважав, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Натомість Верховний Суд не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) або Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

У випадку порушення вказаних прав особа має право звернутися до суду за їх захистом.

При цьому, Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, що виникають у сфері трудового права, та визначає, зокрема, основні трудові права громадянина, до яких і належить право на звернення до суду про вирішення спору.

Процедура конкурсного відбору керівників державного, комунального закладу охорони здоров`я врегульована Порядком № 1094.

Згідно з пунктами 4 та 5 Порядку № 1094 підставою для проведення конкурсу є рішення органу управління, яке приймається протягом трьох робочих днів з моменту виникнення вакантної посади. Конкурс складається з таких етапів: прийняття рішення про проведення конкурсу; формування конкурсної комісії (у разі необхідності оновлення її складу); підготовка до проведення конкурсу (оприлюднення оголошення про проведення конкурсу, прийняття документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі, перевірка поданих документів на відповідність установленим вимогам); проведення конкурсу (заслуховування конкурсної пропозиції та проведення співбесіди з кандидатами (претендентами), визначення переможця конкурсу); оприлюднення результатів конкурсу.

Пунктом 27 Порядку №1094 передбачено, що комісія не пізніше ніж протягом трьох днів після формування її складу оприлюднює на офіційному веб-сайті органу управління оголошення про проведення конкурсу. В оголошенні зазначаються такі відомості: правові підстави проведення конкурсу; найменування, юридичне та фактичне місцезнаходження закладу, основні напрями його діяльності з додержанням вимог законодавства про інформацію з обмеженим доступом, статут, структура закладу, а також кошторисні призначення для фінансового забезпечення діяльності закладу; дата початку, кінцевий строк і адреса приймання документів для участі у конкурсі; номер телефону та адреса електронної пошти для довідок; перелік документів, що подаються претендентом для участі в конкурсі; вимоги до претендента та конкурсної пропозиції; умови оплати праці керівника закладу із зазначенням істотних умов контракту; дата і місце проведення конкурсу.

Конкурсна комісія: оприлюднює оголошення про проведення конкурсу; встановлює вимоги до претендентів з урахуванням установлених законодавством вимог; встановлює вимоги до конкурсних пропозицій; оприлюднює результати засідань конкурсної комісії та результати конкурсу; перевіряє документи, подані претендентами щодо відповідності установленим вимогам; приймає рішення про допуск претендентів до конкурсу або відхилення їх кандидатур; забезпечує відкритість конкурсу відповідно до вимог цього Порядку; оцінює професійний досвід, знання, якості та конкурсні пропозиції учасників конкурсу; відбирає шляхом голосування з числа учасників одну кандидатуру на посаду керівника закладу, оформлює відповідне рішення конкурсної комісії та вносить подання керівникові органу управління, який призначає такого кандидата на посаду керівника закладу; здійснює інші повноваження, передбачені цим Порядком (пункт 24 Порядку №1094).

Початком проведення конкурсу вважається дата, на яку призначено засідання конкурсної комісії з розгляду заяв претендентів і доданих до них документів. Проведення конкурсу завершується в день ухвалення конкурсною комісією рішення про затвердження його результатів. Строк проведення конкурсу становить не більш як 30 календарних днів. Конкурсна комісія заслуховує на засіданні конкурсну пропозицію учасника конкурсу, проводить з ним співбесіду та враховує відповідність учасника конкурсу та його конкурсної пропозиції встановленим вимогам (пункти 33, 34 Порядку № 1094).

У пунктах 38, 39 Порядку № 1094 зазначено, що за результатами заслуховування конкурсних пропозицій і проведених співбесід конкурсна комісія шляхом голосування відбирає з числа учасників конкурсу одну кандидатуру, яка відповідає встановленим вимогам, - переможця конкурсу, після чого вносить відповідне подання керівникові органу управління, що здійснює призначення переможця конкурсу на посаду керівника закладу. Рішення про призначення на посаду та укладення контракту на строк від трьох до п`яти років, приймається протягом одного місяця з дня внесення конкурсною комісією відповідного подання. Зазначений строк може бути продовжено на період проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком (у випадках, передбачених законодавством), інших процедур, передбачених законодавством. Результати конкурсу оприлюднюються на офіційному веб-сайті органу управління.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, не оскаржувала дії конкурсної комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) ОКНП «Чернівецький ОМЦД», а просила зобов`язати голову Чернівецької обласної ради призначити її на посаду як таку, що є переможцем конкурсу, і укласти контракт на п`ять років.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Пунктом 20 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що обласною радою виключно на пленарному засіданні здійснюється вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об?єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».

ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» є комунальним закладом у сфері охорони здоров?я, заснований на власності територіальної громади, управління яким здійснюється Чернівецькою обласною радою.

Рішенням сесії Чернівецької обласної ради VII скликання №164-15/17 від 13 вересня 2017 року затверджено Положення про порядок призначення і звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій - об?єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області, відповідно до пунктів 2.6 - 2.7 якого, питання про укладення контрактів з керівниками вирішуються обласною радою на її пленарних засіданнях, крім випадків визначених законодавством.

Контракти з керівниками укладаються головою обласної ради на підставі відповідного рішення обласної ради або з інших підстав, визначених законодавством.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб?єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб?єкта владних повноважень протиправними та зобов?язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб?єкта владних повноважень протиправною та зобов?язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб?єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб?єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У справі, яка переглядається, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до суб?єкта владних повноважень (Чернівецька обласна рада) про зобов?язання призначити її на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» та укласти з нею контракт строком на п?ять років на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ».

Тобто предметом спору у цій справі не є визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності конкурсної комісії з відбору керівника комунального закладу охорони здоров?я, оскільки саме за результатами висновку конкурсної комісії позивач визнана переможцем конкурсу.

За змістом пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Чернівецька обласна рада, внаслідок бездіяльності якої виник спір, є суб?єктом владних повноважень.

Зобов?язання призначення відповідачем (Чернівецька обласна рада) генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» (за тими вимогами, які заявлені до суду) передбачає необхідність реалізації цим органом місцевого самоврядування на основі законодавства публічно-владної функції з управління цим державним, комунальним закладом охорони здоров?я.

Отже, спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку існує спір між фізичною особою, яка претендує на зайняття посади генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ», та органом державної влади - Чернівецькою обласною радою, до компетенції якого належить прийняття рішення про таке призначення.

У вказаному спорі не можна вважати, що між сторонами виникли трудові правовідносини, оскільки відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов?язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов?язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов?язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Важливими ознаками трудових правовідносин є підстави їх виникнення, змінення чи припинення. Цьому сприяють певні юридичні факти. До основних підстав виникнення трудових правовідносин належать: укладення трудового договору, адміністративно-правовий акт, факт обрання на відповідну посаду, факт погодження з відповідними особами, допуск працівника до роботи.

Тобто, трудові правовідносини - це врегульовані нормами трудового права суспільні відносини, що виникають у результаті укладення трудового договору (власне трудові), і зміст якого полягає у сукупності суб?єктивних прав і обов?язків з виконання працівником за винагороду роботи за певною професією, спеціальністю, кваліфікацією, посадою з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку, та зі створення належних умов для її виконання й оплати праці роботодавцем, а також відносини з приводу навчання й перекваліфікації за місцем праці та відносини, пов?язані з наглядом і контролем за додержанням трудового законодавства, вирішенням трудових спорів та працевлаштуванням громадян.

За обставинами справи спір між сторонами виник саме через неукладення Чернівецькою обласною радою з позивачем контракту на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» у строк, визначений пунктом 38 Порядку № 1049.

Отже, трудовий договір (контракт) між сторонами укладено не було, адміністративно-правового акта щодо призначення ОСОБА_1 на посаду генерального директора ОКНП «Чернівецький ОМДЦ» як переможця конкурсу, як підстави виникнення трудових правовідносин, Чернівецькою обласною радою не виносилося.

Виходячи з положень вищезазначених норм права, суд апеляційної інстанції, розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, діяв не як суд, встановлений законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 635/551/17 (провадження № 14-79цс20) виклала правовий висновок, що спори з приводу зайняття посади керівника державного підприємства, до видання адміністративно-правового акту щодо призначення на посаду, у разі, якщо призначення на таку посаду за законодавством здійснюється міністерством, іншим органом виконавчої влади (тобто суб`єктом владних повноважень), не є такими, що підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині.

Частиною першою та другою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов?язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Однією з підстав для закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції порушив правила юрисдикції, а тому касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мар?ян І. С., слід задовольнити частково, постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року скасувати, провадження у справі - закрити.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мар?ян Іван Степанович, задовольнити частково.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Конкурсна комісія з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника (генерального директора) обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний медичний діагностичний центр», про зобов?язання призначити на посаду та укласти контракт закрити.

Повідомити ОСОБА_1 що розгляд справи за її позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Роз?яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук