Справа № 954/255/21
Номер провадження 2/954/118/21
27 липня 2021 рокусмт Нововоронцовка
Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Каневського В. О.,
за участю секретаря судового засідання Білоїд Т. В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника позивача адвоката Скоробогатько Володимира Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності,-
Представник позивача адвокат Скоробогатько Володимир Юрійович звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності. Позов обгрунтований тим, що у 2007 року позивач та відповідач усно уклали договір оренди житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З 20.07.2007 року позивач зареєструвалася у вказаному будинку, за власний кошт зробила ремонт, сплачувала комунальні платежі та податок за землю. Отже, починаючи з 2007 року ОСОБА_2 відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном. Разом з тим, позивач постійно сплачує комунальні послуги. З метою упорядкування правового режиму вказаного будинку, а саме реєстрації права власності, позивач намагалася відшукати власника будинку відповідача, проте його місце проживання залишається невідомим. Тому, представник позивача просив визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок загальною площею 47,2 кв.м, житлова площа 28,4 кв. м, яким розташований по АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що позивач відкрито понад 10 років проживає разом із своєю сім`єю у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 . Оскільки відсутній інший спосіб захисту порушеного права позивача, просив позов задовольнити.
Позивач у судовому засіданні зазначала, що у травні 2006 року вона фактично з ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку. Кошти відповідачу відділа відразу, у житловому будинку зареєструвалася як власник та постійно проживала за вказаною адресою. Маючи намір здійснити оформлення права власності на вказане майно, намагалася відшукати ОСОБА_3 , проте його місце проживання для неї залишилося невідомим. Оскільки вказаний будинок вона придбала, відсутній інший спосіб здійснити реєстрацію права власності, ніж визнання права власності за набувальною давністю, тому просила позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні встановлено, що за договором купівлі-продажу від 31.12.2004 року, ОСОБА_3 купив, а ОСОБА_4 продав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами. Договір посвідчений приватним нотаріусом Нововоронцовського нотаріального округу Херсонської області Мясоєдовою В. К. за №970 (а.с.100). Указаний договір зареєстрований Каховським бюро технічної інвентаризації від 15.02.2005 року (а.с.101).
Отже, з наданих позивачем доказів встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3 .
Представник позивача, позивач стверджували, що між позивачем та відповідачем у 2006 року усно укладено договір купівлі-продажу та відбулося виконання умов договору в частині передачі коштів та житлового будинку, проте відсутнім було нотаріальне оформлення такого договору.
За дорученням 11.05.2006 року, виданого ОСОБА_3 , останній доручив ОСОБА_5 переоформити його будинок на свого сина ОСОБА_6 . Доручення видане терміном на один рік і дійсне до 11.05.2007 року (а.с.105).
Свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_2 разом із своєю сім`єю з 2006 року почала проживати за адресою: АДРЕСА_1 у будинку, який належав ОСОБА_3 . Указаний будинок був придбаний, проте без оформлення договору купівлі-продажу. Усі комунальні платежі ОСОБА_2 сплачувала особисто, ОСОБА_11 з часу вселення ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживав, участі в управлінні майном не здійснював.
Отже, суд встановив, що ОСОБА_2 зареєстрована з 20.07.2007 року за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається із довідки Нововоронцовської селищної ради №93 від 19.03.2021 року, №182/02-18 від 05.04.2019 (а.с.26, 107). Також, з наданих доказів встановлено, що ОСОБА_2 замовила звіт з незалежної оцінки житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27-30) та здійснювала оплату комунальних послуг (а.с.21-25, 54-58).
Надаючи оцінку вибраному позивачем способу захисту, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.
Набуття права власності за набувальною давністю є можливим лише за наявності усіх вказаних умов, тобто добросовісність, безперервність, відкритість, строковість, безтитульність та відсутність заборони.
Щодо строковості, відкритості та безперервності, то з огляду на довідки Нововоронцовської селищної ради, квитанції про сплату комунальних платежів, показання свідків та пояснення позивача, указані інституції у судовому засіданні доведені.
Разом з тим, добросовісності передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.
Так, звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначала, що не може набути будинок у власність через відсутність відомостей про місце проживання власника будинку.
Відсутність відомостей про місце проживання власника не є тотожним поняттю: «відсутність власника», або «власник майна невідомий», або «власник відмовився від права власності». З позову вбачається, що між сторонами виникли відносини щодо оренди житлового будинку. З пояснень позивача та свідків слідує, що сторони фактично уклали договір купівлі-продажу без його нотаріального посвідчення. Отже позивач є наймачем, та єдиним правом, яким вона наділена, це право користування цим будинком.
Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності, оскільки однією з умов застосування такого інституту є безтитульність - фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави.
Відсутність безтитульного володіння унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень статті 344 ЦК України, оскільки позов про визнання права власності з підстав, визначених у цій статті, не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником майна. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо невизнання, оспорювання або порушення права користування позивачем спірним житловим будинком. Указана позиція суду узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у справі № 554/5966/18.
Отже, відсутність добросовісного безтитульного володіння позивачем житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 не створює правових підстав для застосування інституту визнання права власності за набувальною давністю. Тому, позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265,280-284 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову представника позивача адвоката Скоробогатько Володимира Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку набувальної давності відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Повне рішення складено 28 липня 2021 року.

СуддяВ.О. Каневський