Ухвала

Іменем України

08 липня 2021 року

м. Київ

справа № 171/62/20

провадження № 61-10926ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу адвоката Стяпонавічюса Артураса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», за участю третьої особи - Комунального підприємства «Зеленодольський міський водоканал», про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі - АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»), за участю третьої особи - Комунального підприємства «Зеленодольський міський водоканал» (далі - КП «Зеленодольський міський водоканал»), про захист прав споживачів та просила суд визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 січня 2017 року режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно з показаннями загальнобудинкового приладу обліку газу позивачу за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити з 01 січня 2017 року позивачу за зазначеною адресою режим нарахування природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2019 року № 143; зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснити позивачу, як побутовому споживачу за зазначеною адресою, перерахунок вартості послуг з газопостачання відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203, за період з 01 січня 2017 року до дня ухвалення судового рішення; зобов`язати АТ «Дніпропетровськгаз» в строк до 01 січня 2021 року здійснити за власний рахунок встановлення позивачу за адресою: АДРЕСА_1 індивідуального газового лічильника як побутовому споживачу.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Зобов`язано АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз» за власний рахунок здійснити встановлення в квартирі ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуального газового лічильника, як побутовому споживачу.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року клопотання АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз» задоволено.

Зупинено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз» на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «ОГРС «Дніпропетровськгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», за участю третьої особи - КП «Зеленодольський міський водоканал», про захист прав споживачів до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 212/5836/17, провадження № 14-11цс21.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у червні 2021 року, адвокат Стяпонавічюс А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалуДніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України, провадження у справі у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Колегією суддів встановлено, що визначальним у даній справі є вимога позивача про зобов`язання забезпечити індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок постачальника у порядку захисту прав споживачів.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 212/5836/17 прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 до ПАТ «Криворіжгаз», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ 2011», про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів, за касаційною скаргою позивачів на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2019 року та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 23 березня 2021 року.

Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 214/2435/17 висновок про те, яким чином визначати обсяг спожитого газу споживачами до встановлення індивідуальних лічильників: за показаннями загальнобудинкового лічильника, чи за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, відсутній.

Разом з тим статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», якою встановлено кінцеві дати, коли суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення індивідуальних лічильників (для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року), у частині другій визначено, що у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.

Зупиняючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судове рішення у справі, яка переглядається апеляційним судом, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме, щодо строків зобов`язання забезпечити індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок постачальника у порядку захисту прав споживачів.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Стяпонавічюса Артураса Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», за участю третьої особи - Комунального підприємства «Зеленодольський міський водоканал», про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська