справа № 462/8087/20
УХВАЛА

28 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю заявника-боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 24.05.2021р. звернулась до суду із заявою, в якій просить розстрочити виконання рішення суду у цивільній справі з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог зазначила, що згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18 березня 2021 року з неї стягнута заборгованість за кредитним договором № 30.10.2020-010000645 в розмірі 8500,00 грн. та 2102,00 грн. судового збору. На сьогоднішній день вона не працює, доходів не має, не перебуває на обліку у центрі зайнятості. У зв`язку із зменшенням робочих вакансій внаслідок карантинних обмежень, їй не вдалося влаштуватися на роботу, вона фактично перебуває на утриманні у своєї матері ОСОБА_2 , з якою разом проживає. З ними проживають також її дід ОСОБА_3 , 1950 року народження, та її баба ОСОБА_4 , 1947 року народження, які є пенсійного віку і теж потребують фінансової допомоги її матері. Тому просить розстрочити виконання рішення суду, оскільки вона не має змоги виконати рішення суду одразу в повному обсязі. Виконання рішення одразу і в повному обсязі поставить її та всю родину у дуже скрутне матеріальне становище. Просить розстрочити виконання рішення суду на один рік до 01.03.2022 року рівними частинами, а саме: до 01.06.2021- 1061,00 грн., до 01.07.2021-1061,00 грн., до 01.08.2021 - 1061,00 грн., до 01.09.2021 -1061,00грн., до 01.10.2021 - 1061,00грн., до 01.11.2021 - 1061,00грн., до 01.12.2021- 1061,00грн., до 01.01.2022 - 1061,00 грн., до 01.02.2022 -1061,00 грн., до 01.03.2022 - 1053,00 грн.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 зазначила, що кредитні відносини з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в неї виникли у 2019 році, тоді вона працювала у Міському Палаці Культури ім.Хоткевича. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» постійно укладав з неї договори. Всього вона та її матір сплатили ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» 33000грн. Вона та її матір на теперішній час готують позов до ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про повернення цих коштів, а для цього їм потрібно сплатити ще 8500,00 грн. та 2102,00 грн. судового збору за рішенням суду від 18 березня 2021 року. Таку пораду надав їм адвокат. Рішення суду від 18 березня 2021 року вона не оскаржувала. На теперішній час вона не працює, має намір зареєструватися як ФОП. Просила заявлені вимоги задовольнити .

Представник стягувача ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_1 не наведено доводів та не надано доказів наявності виняткових обставин, які надали б їй право на розстрочку виконання рішення суду, як того потребують норми ч.3 ст.435 ЦПК та постанова Верховного суду від 30.10.2019 року по справі №2-1230/11. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , перевіривши подану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 березня 2021 року з ОСОБА_1 стягнута заборгованість за кредитним договором № 30.10.2020-010000645 в розмірі 8500,00 грн. та 2102,00 грн. судового збору.

Згідно довідки №893 від 6.05.2021 року, виданої ЛКП «Левандівка», ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (будинок) і разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_3 (власник), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 звільнена 31.10.2020 року з посади завідуючої відділу розвитку Міського Палацу культури ім.Г.Хоткевича згідно Наказу №288 від 26.10.2020 року.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст.435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Відповідно до постанови Верховного суду від 30.10.2019 року по справі № 2- 1230/11при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Разом з тим, заявником- боржником ОСОБА_1 не надано доказів наявності таких виняткових обставин, які надавали б їй право на розстрочку виконання рішення. Також не надано конкретних доказів наявності в сім`ї заявника ОСОБА_1 виняткових обставин, які б слугували підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення. Також відсутні докази, що боржник ОСОБА_1 в разі розстрочки виконання рішення суду зможе добровільно виконати судове рішення у зазначений ним період.

Таким чином, підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, така позиція узгоджується з висновками постанови Верховного суду від 30.10.2019 року по справі № 2- 1230/11.

Керуючись ст..260, 261, 352-354, 435 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 29.07.2021р.

Суддя: Н.М.Румілова