Справа № 203/1022/21
Провадження № 2-з/0203/108/2021
УХВАЛА

16 липня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38; ) в інтересах Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75; ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вулиця Троїцька, 20А; ), третя особа: Дніпропетровська обласна рада (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ), про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Дніпропетровська обласна рада, в якому просить суд:

- скасувати державну реєстрацію прав, проведену 26.04.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. (індексний номер рішення - 40882577 від 02.05.2018, номер запису про право власності 25954847), про державну реєстрацію права комунальної власності комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради () на квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- визнати недійсним та скасувати розпорядження від 19.06.2018 року № П-29 видане комунальним підприємством «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ - 01355550) про передачу у власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати право комунальної власності територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради () на об`єкт нерухомого майна, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , відомості щодо якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- витребувати від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради () об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір у сумі 10 218,19 грн (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р ИА0000291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету 2800).

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року було відкрито провадження в цивільній справі № 203/1022/21 та призначено підготовче судове засідання.

14 липня 2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101;

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, поділу об`єкту тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно - об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Дніпропетровська обласна рада, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна. При здійсненні конституційних повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного набуття речових прав на нежитлове приміщення, що розташоване у будинку АДРЕСА_4 , що і стало підставою для звернення з вищезазначеним позовом. Право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 11.09.2020 року № 1015 укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Тому можливе відчуження власником цієї квартири може в подальшому покласти на позивача тягар його витребування від осіб, які не залучені до участі у цій судовій справі, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням.

Як зазначив заявник, забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде реалізовано, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Таким чином, на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи заявника, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим у заяві позивача щодо накладення арешту на спірне нерухоме майно не зазначено обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення позову.

Ураховуючи зміст приведених норм, а також принцип співмірності позовних вимог вимогам, викладеним в заяві про забезпечення позову, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову лише в частині заборони вчиняти будь які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна. Суд вважає, що саме такого виду забезпечення позову буде достатньо для запобігання ризиків ускладнення виконання рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо власності на спірне майно, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна, позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на нерухоме майно в обраний ним спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, поділу об`єкту тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101 є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких і звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38; ) в інтересах Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75; ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), Комунального підприємства «Житлово-комунальна контора» Дніпропетровської обласної ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вулиця Троїцька, 20А; ), третя особа: Дніпропетровська обласна рада (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 2; ), про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання недійсним розпорядження органу приватизації, визнання права комунальної власності та витребування майна задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду, поділу об`єкту тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що розташований у будинку АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвалу для виконання направити сторонам, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя Ф.М. Ханієва