233 № 233/1723/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

секретаря Теліціної О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначив, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 листопада 2017 року належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . З 25 липня 2014 року в зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який фактично з моменту реєстрації в ньому не проживає. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку має наслідком порушення його прав як власника, покладає надмірний тягар по сплаті комунальних послуг, позбавляє можливості оформити субсидію, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що мешкає в будинку АДРЕСА_2 протягом 40 років. Жодного разу за весь час проживання не бачила ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_2 .

З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 листопада 2017 року (а.с.8-9), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10-11).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 з 25 липня 2014 року, проте за вказаною адресою з дати реєстрації по теперішній час не мешкає, що підтверджується довідкою Іллінівської сільської ради від 24 березня 2021 року № 633 та актом від 26 лютого 2021 року (а.с.12-13).

Частиною 1

, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16 листопада 2016 року Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_2 членом сім`ї позивача по справі не являється.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_3 .

В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.

На підставі ст.150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 30 липня 2021 року.

Суддя