Справа № 505/1542/18
Провадження № 2/496/905/21
03 червня 2021 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Пендюри Л.О.
за участю секретаря Богдан Ю.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ Укрсоцбанк звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 692/Ф03.14/115 від 26.06.2008 року у розмірі 9478,69 доларів США та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 07.09.2020 року по справі було замінено позивача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
В судове засідання представник позивача - АТ Альфа-Банк не з`явився, проте подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча був повідомлений про день слухання справи належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
В забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії 26.06.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 2-2861, відповідно до якого відповідач передав в Іпотеку садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,54 га, що розташована за вказаною адресою.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З наданого суду розрахунку заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії, укладеним з відповідачем 26.06.2008 року, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, останній раз погашення заборгованості за кредитом відбулось 10.06.2015 року.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідач зобов`язався повертати кредит, сплачувати проценти періодичними платежами до 25.06.2023 року включно.
Згідно п. 2.10 Договору відновлювальної кредитної лінії № 692/Ф03.14/115 від 26.06.2008 року у разі пролонгації кредиту (Траншу Кредиту) з дня, наступного за днем пролонгації нарахування процентів за користування кредитом (Траншем кредиту) здійснюється в розмірі процентної ставки, встановленої у п. 1.1.1 цього Договору, збільшеної на 5 (п`ять) процентів річних, якщо інше не буде встановлено відповідною додатковою угодою (договором про внесення змін) до цього Договору.
Відтак, у межах строку кредитування, відповідач мав повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами кожного місяця.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії, заборгованість відповідача перед кредитором станом на 06.04.2018 року становить 9478,69 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 6565,94 долара США та заборгованості за відсотками 2912,75 долара США. (а.с. 15-17).
Згідно зі статтею другою Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» кошти це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Статті 47 та 49 цього Закону визначають операції банків з розміщення, залучення коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці операції здійснюються на підставі банківської ліцензії.
Операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій Національного банку України. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».
Використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк України видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України).
Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов`язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
Відповідна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 12.07.2017 р. в рамках справи №6-708цс17.
Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.
Відповідна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 01.11.2017 року у справі № 6-1063цс17.
Враховуючи те, що відповідач не належним чином виконує умови договору, не повертає кредитні кошти та не сплачує проценти за їх користування, а тому суд вважає можливим стягнути з відповідача вказану заборгованість.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача у зв`язку із повним задоволенням позову підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду.
Позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Суддя Л.О. Пендюра