Провадження № 2/761/5288/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Мехеди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 :

- грошові кошти у розмірі 113 477,60 грн., що еквівалентно 4 000,00 доларів США за договором позики від 23 березня 2020 року;

- суму пені за прострочення виконання умов договору у сумі 351 780,56 грн., що еквівалентно 12 400,00 доларів США.

- стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 березня 2020 року було укладено Договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 110 954,40 грн., що станом на 23 березня 2020 року еквівалентно в сумі 4 000,00 доларів США зі строком повернення до 23 вересня 2020 року. Пунктами 3 та 4 Договору підтверджується факт передачі коштів від Позивача до Відповідача в сумі 110 954,40 грн., що станом на 23 березня 2020 року було еквівалентно сумі 4 000,00 доларів США. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаною угодою виконав повністю. Разом з тим, боргові зобов`язання ОСОБА_2 не виконані, що стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2020 року матеріали цивільної справи було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

03 березня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, одна представником позивача через канцелярію суду було подано клопотання про розгляду справи у його відсутність, просив позов задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином, правом подачі відзиву не скористався.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 23 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головатенко О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 154 (далі по тексту - Договір).

Відповідно до вказаного Договору вбачається, а саме зі змісту пункту 1 Договору, що ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 110 954,40 грн., що становить еквівалент 4 000,00 доларів США за курсом НБУ на 23 березня 2020 року.

В свою чергу пунктом 1 Договору також зазначено, що ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 110 954,40 грн., що становить еквівалент 4 000,00 доларів США за курсом НБУ на 23 березня 2020 року, у строк до 23 вересня 2020 року

Пунктами 3 та 4 Договору підтверджується факт передачі грошових коштів в сумі 110 954,40 грн., що становить еквівалент 4 000,00 доларів США за курсом НБУ на 23 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Договору, сторони домовились, що ОСОБА_2 повинен повернути борг, в сумі 110 954,40 грн., що становить еквівалент 4 000,00 доларів США за курсом НБУ на дату повернення боргу до 23 вересня 2020 року.

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з вимогою- повідомленням про повернення боргу.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 з повторною вимогою- повідомленням про повернення боргу.

Проте, згідно інформації з сайту Укрпошти, обидва відправлення не вручені під час доставки.

Таким чином, Позивачем було виконано умови відповідно до пункту 17 Договору.

Щодо позовних вимог в частині стягнення суми заборгованості за договором позики, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.

Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд у своїй Постанові від 11 листопада 2015 року, справа № 6-1967цс15 зазначив, що відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, :-:а підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт тримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання... письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику... За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми... Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей (постанова Верховного Суду України від 13 грудня 2017 року, справа № 309/3458/14-ц).

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором позики не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню грошова сума у розмірі 113 477,60 грн., що еквівалентно 4 000,00 доларів США за договором позики від 23 березня 2020 року.

Таким чином позов підлягає задоволенню в даній частині вимог.

Щодо стягнення пені, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язані встановлений строк для його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.ст. 549, 551 ЦК України).

Порядок нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань з повернення позики встановлений у пункті 15 Договору.

Відповідно до зазначеного пункту, у разі прострочення виконання договору Боржник зобов`язаний сплатити 5% від суми боргу за кожен день прострочення виконання умов договору.

Позивач вказав, що на момент звернення з вказаною позовною заявою, а саме 24 листопада 2020 року, прострочення виконання умов договору становить 62 календарних дні.

Офіційний курс гривні щодо іноземних валют за даними НБУ станом на 24 листопада 2020 року 1 дол. США - 28,3694 грн.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасне повернення грошових коштів становить: 4 000,00 дол. США * 5% * 62 дні = 12 400 дол. США, що еквівалентно 351 780,56 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач свої зобов`язання за договором позики своєчасно не виконав, а отже з останнього на користь позивача підлягає стягненню пеня від простроченої суми за період прострочення із 24 вересня 2020 року по 24 листопада 2020 року в розмірі 114,75 доларів США.

Таким чином, позов підлягає повному задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про стягнення загалом 465 258,16 грн., що складається з 113 477,60 грн. (заборгованість за договором позики), та 351 780,56 грн. (пеня).

Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за ці вимоги майнового характеру у розмірі 4 652,58 грн., що становить 1% від ціни позову та не є меншим 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ст. ст. 525, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 137, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 113 477,60 грн., що еквівалентно 4 000,00 доларів США за договором позики від 23 березня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму пені за прострочення виконання умов договору у сумі 351 780,56 грн., що еквівалентно 12 400,00 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 652,58 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: