Справа № 464/1111/21
пр.№ 2/464/807/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2021 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Комарницька Р.В.

розглянувши в у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в сумі 20 000,00 доларів США, що становить 555 400 грн. та три проценти річних від простроченої суми за весь час простроченя в сумі 5 554,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.09.2019 надав відповідачу у позику грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, які остання зобов`язалася повернути, 10 000 доларів СШАдо 01.01.2020 року та 10 000 доларів США до вересня 2020 року, про що склала відповідну розписку. Однак, свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконала та не повернула суму позики. А також просить стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості, що становить 16 662 грн. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.Розписка має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Як вбачається зі змісту копії розписки від 18.09.20119 року, ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг суму в розмірі 20 000 доларів США, які зобов`язалася повернути, 10 000 доларів СШАдо 01.01.2020 року та 10 000 доларів США до вересня 2020 року.

Вказана розписка в судовому порядку відповідачем не оспорювалася, факт її підписання відповідачем підтверджує передачу позивачем грошових коштів та зобов`язання їх повернення. Отже, в даній розписці містяться всі умови договору позики, визначені положеннями ст. 1046 ЦК України.

03.02.2021 року позивачем, у зв`язку із невиконанням зобов`язань, було надіслано відповідачу вимогу про виконання своїх зобов`язань з оплати простроченої заборгованості, однак, відповідачем жодних дій по виконанню вимоги не вчинено.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми позики в розмірі 20 000 доларів США, що в еквіваленті станом на день ухвалення рішення (з розрахунку 1 долар США = 27, 45 грн.) становить 549 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з умовами договору позики відповідач зобов`язалася повернути позичені кошти в розмірі 10 000 доларів США до 01.01.2020 та 10 000 доларів США до вересня 2020 року.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, сума відсотків за користування коштами, складає 16 662,00 грн.

Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок 3% річних як належний доказ по справі, оскільки такий жодним чином не спростований відповідачем.

З огляду на викладене, у зв`язку із простроченням виконання зобов`язання по поверненню боргу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за кожен прострочений день, що становить 16 662,00 грн.

Крім того, встановлено, що позивачем понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 5 554 грн., а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 5 554 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265,280 - 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 19.09.2019 в розмірі 20 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 25.06.2021 року становить 549 000 (п`ятсот сорок дев`ять тисяч) грн., 3% річних в розмірі 16 662 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. та 5 554 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. - судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2021 року.

Головуюча