ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 липня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 747/444/20

Головуючий у першій інстанції - Косенко Ю. Л.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/679/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретарі: Шапко В.М., Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Трибуна плюс» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

дата та місце складання повного тексту рішення: 02 березня 2021 року, смт Талалаївка,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами, які ухвалою Талалаївського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2020 року об`єднані в одне провадження, до ОСОБА_2 та до ТОВ «Трибуна плюс» про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, в яких, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність, ділову репутацію, поширену ОСОБА_2 та ТОВ «Трибуна плюс» в Талалаївській районній газеті «Трибуна Хлібороба» НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформацію, а саме:

Назва статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

«... одіозним ОСОБА_3 , проти якого відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал: Бахмацьким районним судом, Зарічним районним судом м.Суми, Роменським міськрайонним судом Сумської області, Новозаводським районним судом м.Чернігів. Працівниками поліції проводяться заходи по виявленню причетності ОСОБА_4 та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району. Зокрема, за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 з Талалаївки, та багато інших кримінальних злочинів. Це лише дещо з того, що інкримінується ОСОБА_8 »;

«І ніяк не віриться, що керівник району нічогісінько не знає про кримінальний бік життя свого візаві. І які цікаво проблеми може вирішувати керівник району в ході системних зустрічей із кримінальних справ майстром?»;

«... що поєднує її і людину з великим кримінальним досвідом»;

«... ці стосунки компрометують і її як людину і її посаду»;

«Та які б виправдання своїм стосункам з ОСОБА_3 не наводила ОСОБА_9 , очевидним залишається факт: районна влада в особі голови РДА залишається під ручку з криміналом. А такий конгломерат завжди стає злочинним, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму, в тому числі і для об`єднаної територіальної громади. І дуже буде прикро, коли розбудова самоврядних структур, новоутворених громад у черговий раз спотикнеться об гримучу суміш влади й криміналу»;

Також ОСОБА_1 просив зобов`язати ОСОБА_2 та ТОВ «Трибуна плюс» не пізніше п`яти днів з дня набрання судовим рішенням у справі законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування тексту резолютивної частини рішення суду у цій справі, та стягнути на його користь моральну шкоду з ОСОБА_2 у сумі 100 000 грн та з ТОВ «Трибуна плюс» 500 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за авторства ОСОБА_2 в Талалаївській газеті «Трибуна Хлібороба» опублікувано статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2 », в якій автор поширив відомості, які є недостовірним та такими, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію.

Позивач вказував, що твердження відповідача про те, що щодо ОСОБА_1 відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал є неправдивою, адже вироків щодо нього не ухвалювалось, як і взагалі відсутні щодо нього кримінальні провадження. Також неправдивою є інформація, що працівниками поліції проводяться заходи по виявленню його причетності та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району, зокрема за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в Талалаївці та що йому інкримінується багато інших кримінальних злочинів.

Позивач не погоджується з твердженням відповідача в статті про те, що в нього є кримінальний бік життя, що він є кримінальним справ майстром та людиною з великим кримінальним досвідом і що стосунки з ним компрометують ОСОБА_11 . Зазначає, що поширена інформація не є оціночним судженням, суб`єктивною думкою або критикою та навпаки інформація викладається як факт, що не передбачає двозначного тлумачення.

Зазначена поширена недостовірна інформація, за твердженнями позивача, також підриває його авторитет та ділову репутацію у селищі, оскільки формує негативну думку про нього у голови Талалаївської РДА, громади, органу місцевого самоврядування, інших суб`єктів господарювання.

Внаслідок поширення негативної недостовірної інформації, що принижує його честь та гідність, ділову репутацію позивач перебуває у стані морального пригнічення та дискомфорту, втратив спокій, відчуває моральні страждання, а це негативно впливає на стан його здоров`я, самопочуття, настрій, через що підвищується артеріальний тиск і є необхідність у лікуванні.

Рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд виходив з того, що оспорювана інформація є висловленнями, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, є вираженням суб`єктивної думки і поглядів автора публікацій, оціночними судженнями та не підлягає спростуванню, оскільки ОСОБА_2 працює викладачем Талалаївської школи мистецтв, основним родом його занять є музична творчість, не має юридичної освіти, у змісті статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» він звернувся до місцевої влади у особі голови райдержадміністрації з приводу ситуації із злочинністю, яка склалася в районі та відобразив судження відповідно до інформації почутої на мітингах від потерпілих від злочинів громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , озвученої народним депутатом ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 на засіданні робочої групи, які називали прізвище та ім`я ОСОБА_1 , та відображеної також у інших засобах масової інформації, на інтернет ресурсах, зокрема і щодо проведення обшуку правоохоронцями у спортивному клубі « Пітон », керівником якого є ОСОБА_1 , інформація про дану подію розміщена на вебсайті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від ІНФОРМАЦІЯ_5. Дослідженими судовими рішеннями у кримінальних провадженнях, розміщеними на сайті Судова влада України, підтверджується, що слідчими перевірялася причетність до вчинення кримінальних правопорушень, в т.ч. за ознаками злочину за ч.2 ст.194 КК, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, абонента номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що співпадають з номерами телефонів зазначеними при реєстрації Спортивного клубу «Пітон» та ТОВ «ТАЛАГРОКАР», керівником яких вказаний ОСОБА_1 . Також суд зазначив, що позивач ОСОБА_1 у межах Талалаївської громади, для мешканців є публічною особою, оскільки хоча і не займає державної посади, проте відіграє певну роль у суспільному житті селища, оскільки як керівник ТОВ «ТАЛАГРОКАР», керівник спортивного клубу «Пітон» та голова Чернігівської обласної федерації UFMMA, він неодноразово приймав участь у офіційних заходах за участі голови Талалаївської районної державної адміністрації, отримував подяки від навчальних закладів як меценат та благодійник, брав участь у спортивних заходах, що підтверджується публікаціями у газеті «Трибуна Хлібороба» та на офіційному сайті Талалаївської районної державної адміністрації і межа допустимої критики щодо нього є ширшою, ніж щодо приватної особи. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість.

Не погоджуючись з вказаним рішення ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на грубе порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що інформація поширена відповідачами носить стверджувальний характер, в ній йдеться про встановлені факти, інформація є негативною і порушує особисті немайнові права позивача, зокрема, право на повагу до гідності та честі, впливає на ділову репутацію та їх недоторканість.

Посилаючись на висновки, викладені у постановах ВС від 17 липня 2019 року у справі №686/7636/17 та від 12 березня 2020 року у справі №686/7636/17, які на думку позивача залишились поза увагою суду першої інстанції, зазначає, що поширена відповідачами інформація не є оціночним судженням, суб`єктивною думкою, критикою діяльності тощо, навпаки, недостовірна інформація викладається як факт, що не передбачає двозначного тлумачення, зокрема обставина, що ОСОБА_1 є злочинцем і спілкування ОСОБА_11 з ним створить злочинний конгломерат, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму.

Не погоджується позивач з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення його позовних вимог про стягнення моральної шкоди з підстав відмови у визнанні інформації недостовірною та її спростування, оскільки це на його думку суперечить фактичним обставинам справи та вимогам Закону України «Про інформацію», ЦК України, ЦПК України.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Даним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у Талалаївській районній газеті «Трибуна хлібороба» за ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_6 у рубриці «Думки з приводу» розміщена стаття ОСОБА_15 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.13-14 т.1).

Зокрема, в оскаржуваній статті зазначено, що: «одіозним ОСОБА_3 , проти якого відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал: Бахмацьким районним судом, Зарічним районним судом м.Суми, Роменським міськрайонним судом Сумської області, Новозаводським районним судом м.Чернігів. Працівниками поліції проводяться заходи по виявленню причетності ОСОБА_4 та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району. Зокрема, за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 з Талалаївки, та багато інших кримінальних злочинів. Це лише дещо з того, що інкримінується ОСОБА_8 ».

«І ніяк не віриться, що керівник району нічогісінько не знає про кримінальний бік життя свого візаві. І які цікаво проблеми може вирішувати керівник району в ході системних зустрічей із кримінальних справ майстром?».

«... що поєднує її і людину з великим кримінальним досвідом».

«... ці стосунки компрометують і її як людину і її посаду».

«Та які б виправдання своїм стосункам з ОСОБА_3 не наводила ОСОБА_9 , очевидним залишається факт: районна влада в особі голови РДА залишається під ручку з криміналом. А такий конгломерат завжди стає злочинним, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму, в тому числі і для об`єднаної територіальної громади. І дуже буде прикро, коли розбудова самоврядних структур, новоутворених громад у черговий раз спотикнеться об гримучу суміш влади й криміналу».

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи, керівником ТОВ «Трибуна плюс» є ОСОБА_16 (а.с.20).

ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Талагрокар» (а.с.19 т.1), громадської організації «Спортивний клуб « Пітон » (а.с.164-166 т.1) та згідно довідки МВС серії ІІА №1926739 за обліками МВС на території України станом на 15 жовтня 2020 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.60 т.1).

Згідно копії свідоцтва про шлюб 15 лютого 2008 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_17 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_18 (а.с.128 т.1).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на транспортний засіб LAND ROVER білого кольору вбачається, що право власності зареєстроване за ОСОБА_1 з 29 грудня 2018 року (а.с.128 т.1).

З інформації про юридичну особу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Спортивного клубу «Пітон» та ТОВ «ТАЛАГРОКАР» вказаний ОСОБА_1 (а.с.164-166,167-169)

Матеріали справи також містять копії випусків газети « Трибуна Хлібороба » та скріншоти сайту Талалаївської РДА, де містилися статті про участь ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «Талагрокар», керівника спортивного клубу «Пітон» у офіційних заходах за участі голови РДА, про надання ним благодійної допомоги як меценатом, про участь у спортивних заходах та обшуки спортивного клубу « Пітон » (а.с.102-114, 158-163 т.1).

Також в матеріалах наявні копії ухвал Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 вересня 2019 року у справі №751/5210/19, від 18 липня 2019 року у справі №751/4623/19, від 18 вересня 2018 року у справі №751/6257/18 та Талалаївського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2017 року №747/718/17 щодо проведення певних заходів (а.с.171-172, 173-176, 177-179, 180-182).

Згідно частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У пункті 1 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Згідно із частиною 1 статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно з частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з частиною третьою статті 277 України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав примірник газети «Трибуна Хлібороба» НОМЕР_6, четвер, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якій містяться стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2»

Стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» викладена у такій редакції: «одіозним ОСОБА_3 , проти якого відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал: Бахмацьким районним судом, Зарічним районним судом м.Суми, Роменським міськрайонним судом Сумської області, Новозаводським районним судом м.Чернігів. Працівниками поліції проводяться заходи по виявленню причетності ОСОБА_4 та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району. Зокрема, за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 з Талалаївки, та багато інших кримінальних злочинів. Це лише дещо з того, що інкримінується ОСОБА_8 ».

«І ніяк не віриться, що керівник району нічогісінько не знає про кримінальний бік життя свого візаві. І які цікаво проблеми може вирішувати керівник району в ході системних зустрічей із кримінальних справ майстром?».

«... що поєднує її і людину з великим кримінальним досвідом».

«... ці стосунки компрометують і її як людину і її посаду».

«Та які б виправдання своїм стосункам з ОСОБА_3 не наводила ОСОБА_9 , очевидним залишається факт: районна влада в особі голови РДА залишається під ручку з криміналом. А такий конгломерат завжди стає злочинним, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму, в тому числі і для об`єднаної територіальної громади. І дуже буде прикро, коли розбудова самоврядних структур, новоутворених громад у черговий раз спотикнеться об гримучу суміш влади й криміналу».

Відповідно до статті 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

У справі Lingens v. Austria (заява №9815/82, рішення від 8 липня 1986 року, п.п. 41, 46) ЄСПЛ сформулював загальні принципи свободи слова, зазначивши, що свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

На думку ЄСПЛ, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу (доведення правдивості заяв) неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Таким чином, зважаючи на те, що наявність фактів притягнення до кримінальної відповідальності, про відкриті кримінальні провадження, про причетність позивача до підпалів можливо довести чи спростувати, апеляційний суд вважає, що позивачем доведено факт поширення про нього негативної інформації, яка не є оціночним судженням, оскільки містить фактичні дані. Поширена відповідачами інформація носить стверджувальний характер, в ній йдеться про встановлені факти, а сама інформація є негативною.

Висновок суду першої інстанції, що оспорювана інформація є висловлюваннями та не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані, спростовується змістом статті з вищенаведених мотивів, дана інформація не може бути вираженням суб`єктивної думки і поглядів автора, чи оціночними судженнями. Враховуючи характер використаних ОСОБА_2 мовних засобів, його висловлення «одіозним ОСОБА_3 , проти якого відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал: Бахмацьким районним судом, Зарічним районним судом м.Суми, Роменським міськрайонним судом Сумської області, Новозаводським районним судом м.Чернігів. Працівниками поліції проводяться заходи по виявленню причетності ОСОБА_4 та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району. Зокрема, за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 з Талалаївки, та багато інших кримінальних злочинів. Це лише дещо з того, що інкримінується ОСОБА_8 » містить відомості щодо подій та явищ, а тому це висловлення відноситься до фактичних тверджень, може бути перевірене на предмет його відповідності дійсності та підлягає спростуванню.

Доводи апеляційної скарги, що поза увагою суду першої інстанції залишились висновки, викладені у постановах ВС від 17 липня 2019 року у справі №686/7636/17 та від 12 березня 2020 року у справі №686/7636/17, знайшли своє підтвердження.

Перевіряючи доводи позивача щодо недостовірності вказаної інформації, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із положеннями статті 277 ЦК України та статей 12, 81 ЦПК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, а на позивача покладено обов`язок довести недостовірність поширеної інформації. Крім того, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. ОСОБА_2 та ТОВ «Трибуна Плюс» не доведено достовірність поширеної інформації в той час як ОСОБА_1 надано підтвердження розповсюдження неправдивої інформації відповідачами.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ОСОБА_1 було притягнуто до кримінальної відповідальності, що йому інкримінується вчинення будь-яких злочинів, оголошено підозру, пред`явлене обвинувачення, оголошено вирок, навпаки, позивачем надано докази про те, що його не було притягнуто до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості він не має та в розшуку не перебуває.

Також суд визнає негативною інформацію: «І ніяк не віриться, що керівник району нічогісінько не знає про кримінальний бік життя свого візаві. І які цікаво проблеми може вирішувати керівник району в ході системних зустрічей із кримінальних справ майстром?»; «... що поєднує її і людину з великим кримінальним досвідом»; «Та які б виправдання своїм стосункам з ОСОБА_3 не наводила ОСОБА_9 , очевидним залишається факт: районна влада в особі голови РДА залишається під ручку з криміналом. А такий конгломерат завжди стає злочинним, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму, в тому числі і для об`єднаної територіальної громади. І дуже буде прикро, коли розбудова самоврядних структур, новоутворених громад у черговий раз спотикнеться об гримучу суміш влади й криміналу», оскільки, якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання у право має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя.

Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (Jerusalem v. Austria, no. 26958/95, n. 43, ECHR 2001-11).

Висловлювання чи суб`єктивна думка особи, адресовані іншій особі, навіть якщо вони є оціночними судженнями, але вжиті у принизливій чи непристойній формі, можуть бути підставою для покладення на неї обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду у зв`язку з приниженням честі, гідності чи ділової репутації.

Тому, зважаючи, що інформація про кримінальне минуле та причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінальних правопорушень відсутня, то ж і оціночні судження щодо його особи, що були вжиті відповідачем у статті у образливій, принизливій формі не має підґрунтя, що дає підстави для відшкодування моральної шкоди.

Сумнівним є висновок суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_2 працює викладачем Талалаївської школи мистецтв, основним родом його занять є музична творчість, що він не має юридичної освіти, а у змісті статті «ІНФОРМАЦІЯ_2» він звернувся до місцевої влади у особі голови райдержадміністрації з приводу ситуації із злочинністю, яка склалася в районі та відобразив судження відповідно до інформації почутої на мітингах від потерпілих від злочинів громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , оскільки дані твердження не звільняють відповідача від відповідальності за розповсюдження недостовірної, негативної інформації відносно позивача.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1 суд зазначив, що було досліджено судові рішення у кримінальних провадженнях, розміщеними на сайті Судова влада України, які, за твердженнями суду, підтверджують, що слідчими перевірялася причетність до вчинення кримінальних правопорушень, в т.ч. за ознаками злочину за ч.2 ст.194 КК, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, абонента номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що співпадають з номерами телефонів зазначеними при реєстрації Спортивного клубу « Пітон » та ТОВ «ТАЛАГРОКАР», керівником яких вказаний ОСОБА_1 .

Проте з такими висновками неможливо погодитись, оскільки відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому частинами 1-4 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Матеріали справи не містять доказів, що саме відносно ОСОБА_1 слідчими проводились будь-які слідчі дії в кримінальних провадженнях, тим більше, що ухвали, на які посилався суд першої інстанції, постановлені у вересні 2019 року, липні 2019 року, вересні 2018 року та листопаді 2017 року, а згідно довідки МВС України, станом на 15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не притягнувся до кримінальної відповідальності, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Також суд зазначив, що позивач ОСОБА_1 у межах Талалаївської громади, для мешканців є публічною особою. Публічні особи неминуче відкривають свої слова і вчинки для ретельної уваги всього суспільства, повинні це усвідомлювати і мають виявляти більшу терпимість.

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У рішенні від 07 лютого 2012 року «Аксель Спрінгер проти Німеччини» ЄСПЛ вказав, що приватна особа, невідома для громадськості, може вимагати особливого захисту свого права на приватне життя, в той час як публічних осіб така норма не стосується.

Не спростовано, що ОСОБА_1 в межах Талалаївської громади є публічною особою, разом з тим, даний факт не надає права висвітлювати недостовірну, недоведену, негативну інформацію відносно нього стосовно його кримінального минулого та кримінальних вчинків, яка принижує честь та гідність позивача.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

За таких, обставин слід визнати недостовірною та такою, що порочить честь та гідність ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 та ТОВ «Трибуна плюс» в Талалаївській районній газеті «Трибуна Хлібороба» НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Щодо втрат ділової репутації, колегія суддів вважає цю обставину у належний спосіб не доведеною.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, врахувавши зміст поширеної відповідачами інформації щодо позивача в її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги і в частині спростування даної недостовірної інформації шляхом зобов`язання ТОВ «Трибуна плюс» спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування тексту резолютивної частини цього судового рішення таким же шрифтом та у тому ж місці газети, як і оспорювана стаття.

Щодо вимоги про п`ятиденний строк опублікування спростування, то вона не підлягає задоволенню, оскільки законодавством встановлено певні процесуальні строки та строки проведення виконавчих дій.

Відповідно частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, яку завдано внаслідок порушення особистого немайнового права, до якого віднесено право на повагу до гідності та честі, а також недоторканість ділової репутації, передбачено і статтею 280 ЦК України.

Отже, внаслідок розповсюдження недостовірної інформації, відповідачі порушили немайнове право позивача та останній набув право на відшкодування моральної шкоди за статтями 23 та 280 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, однак, враховуючи характер порушення немайнових прав, глибину душевних страждань позивача, вважає що необхідним і достатнім розміром відшкодування моральних втрат буде стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10000 грн та з ТОВ «Трибуна плюс» - 50000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Трибуна плюс» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трибуна плюс» в Талалаївській районній газеті «Трибуна Хлібороба» НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме:

Назва статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

«... одіозним ОСОБА_3 , проти якого відкрито ряд кримінальних проваджень, прийнято низку судових ухвал: Бахмацьким районним судом, Зарічним районним судом м. Суми, Роменським міськрайонним судом Сумської області, Новозаводським районним судом м.Чернігова. Працівниками поліції проводяться заходи по виявленню причетності ОСОБА_4 та пов`язаних з ним осіб до вчинення кримінальних правопорушень щодо мешканців селища Талалаївка та району. Зокрема, за фактами умисного підпалу автомобіля ВАЗ-2110 ОСОБА_5 , підпалу гаража ОСОБА_6 , підпалу автомобілів, які належать ОСОБА_7 , ОСОБА_2 з Талалаївки, та багато інших кримінальних злочинів. Це лише дещо з того, що інкримінується ОСОБА_8 »;

«І ніяк не віриться, що керівник району нічогісінько не знає про кримінальний бік життя свого візаві. І які цікаво проблеми може вирішувати керівник району в ході системних зустрічей із кримінальних справ майстром?»;

«Та які б виправдання своїм стосункам з ОСОБА_3 не наводила ОСОБА_9 , очевидним залишається факт: районна влада в особі голови РДА залишається під ручку з криміналом. А такий конгломерат завжди стає злочинним, що особливо небезпечно для будь-якого соціуму, в тому числі і для об`єднаної територіальної громади. І дуже буде прикро, коли розбудова самоврядних структур, новоутворених громад у черговий раз спотикнеться об гримучу суміш влади й криміналу».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Трибуна плюс» спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування тексту резолютивної частини цього судового рішення таким же шрифтом та у тому ж місці газети, як і оспорювана стаття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трибуна плюс» (Чернігівська обл., смт Талалаївка, вул. Центральна,3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня 2021 року.

Головуючий: Судді: