УХВАЛА

26 липня 2021 року

м. Київ

справа №554/6043/20

провадження № 61-10997ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання співзабудовником закінченого будівництвом житлового будинку, про визнання закінченого будівництвом житлового будинку об`єктом спільної сумісної власності, з дозволом на реєстрацію права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 березня 2021 року та постанову Полтавського суду від 31 травня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

У цій цивільній справі судами попередніх інстанцій вирішувалися позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до обґрунтування незаконності судових рішень судів попередніх інстанцій стосовно вирішення як первісного, так і зустрічного позовів. В резолютивній частині ОСОБА_1 узагальнено просить скасувати рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 .

Таким чином, зміст касаційної скарги має подвійне тлумачення щодо обсягу оскарження ОСОБА_1 судових рішень судів попередніх інстанцій.

Для усунення вказаного недоліку ОСОБА_1 необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій уточнити мотивувальну та резолютивну частини шляхом чіткого зазначення, в якому обсязі ОСОБА_1 бажає оскаржувати судові рішення в касаційному порядку, та викласти мотивування такого перегляду судових рішень лише в цій частині.

Крім того, за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви, скарги.

Так з первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду в липні 2019 року та заявила дві вимоги немайнового характеру. З зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду у в жовтні 2020 року, в якому заявив позовну вимогу майнового характеру.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року, тобто, на час подання первісного позову, був встановлений у розмірі 1921 грн.

Враховуючи вимоги частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», за змістом якої у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, за подання первісного позову підлягав сплаті до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 1536,80 грн (1921х0,4х2).

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що відповідно до звіту про оцінку майна вартість спірного житлового будинку становить 589 500 грн.

Таким чином, 1% від ціни зустрічного позову становить 5 895,00 грн, що не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму, який станом на 01 січня 2020 року, тобто, на час подання зустрічного позову, становив 2102 грн.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

В резолютивній частині касаційної скарги ОСОБА_1 не уточнює, в якій частині просить скасувати оскаржувані судові рішення, що дає підстави для висновку, що судові рішення оскаржуються ним у повному обсязі.

Таким чином, за оскарження в касаційному порядку судових рішень в межах вирішення як первісного так і зустрічного позовів підлягає сплаті судовий збір у розмірі 14863,60 грн (1536,80х200%+5895х200%).

З урахуванням сплаченого скаржником судового збору у розмірі 7576,60 грн ОСОБА_1 необхідно доплатити 7287,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд,055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш