Справа № 583/3612/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участі секретаря Верби Н.О.

представника відповідачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів,

УСТАНОВИВ:

08.10.2020 представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2018 комісією з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва Охтирської міської ради було проведено обстеження земельної ділянки, розміщеної за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3192 га. В ході проведення обстеження вказаної земельної ділянки було встановлено, що на даній земельній ділянці розміщені нежитлові приміщення, належні на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які частково використовуються для розміщення та обслуговування будівель торгівлі. Дана земельна ділянка використовується для здійснення комерційної діяльності. Крім того, було встановлено, що документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою на дату проведення перевірки у відповідачів відсутні та плата за користування земельною ділянкою не здійснюється. Таким чином, за користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 Охтирської міською радою було нараховано збитки у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою на загальну суму 91116,73 грн. На адресу відповідачів було надіслано акт про визначення збитків та повідомлення з пропозицією добровільно відшкодувати збитки в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків з Охтирською міською радою. Однак відповідачами це повідомлення було проігноровано, пропозицію щодо укладення договору про добровільне відшкодування збитків вони не прийняли, збитки в добровільному порядку не відшкодували. Тому просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Охтирської міської ради збитки, завдані використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 91116,73 грн в рівних частинах, а саме по 45558,36 грн з кожного, а також стягнути судові витрати.

01.03.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області скасовано заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.01.2021 по справі № 583/3612/20, провадження № 2/583/65/21 за позовом Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того, відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.03.2021 від представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Абрамовича О.В. надійшли відзиви на позовну заяву ідентичного змісту, в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність. Зазначив, що позивачем не надано жодного правовстановлюючого документу на підтвердження того, що ОСОБА_3 є власником об`єктів нерухомого майна, що об`єкти нерухомого майна розташовані саме на земельній ділянці з кадастровим номером № :11:009:0017, площею 0,3192 га. З матеріалів справи не зрозуміло, які саме об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га, за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_2 , а які ОСОБА_3 . Представник відповідачів зазначає, що лише після визначення частки, яка належить кожному з власників, можливо прийняти рішення про стягнення збитків пропорційно частці у спільній власності на нерухоме майно. Крім того, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 збитки за період з 01.01.2017 по 31.08.2018, однак до суду із позовною заявою звернувся 06.10.2020. З огляду на викладене, збитки за період з 01.01.2017 по 06.10.2017 не можуть бути стягнуті з відповідачів, у зв`язку із закінченням строків позовної давності, про що представник відповідачів подав відповідну заяву.

25.05.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відмовлено у задоволенні заяви Охтирської міської ради Сумської області про забезпечення позову.

Представник позивача в судовому засіданні 20.04.2021 підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. В судове засідання 13.07.2021 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В клопотанні про долучення доказів до матеріалів справи додатково зазначив, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в період з 01.01.2017 по 31.08.2018 власниками об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, кадастровий номер :11:009:0017, були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів заявлені саме до вказаних осіб.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2018 №НВ-018 вбачається, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0017, перебуває у комунальній власності (а.с. 25-27).

Згідно з актом обстеження земельної ділянки від 07.08.2018 №02-09/38 на земельній ділянці, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 0,3192 га, кадастровий номер :11:009:0017, форма власності комунальна, цільове призначення земель розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, розміщені нежитлові приміщення, належні на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які частково використовуються для розміщення та обслуговування будівель торгівлі (для здійснення підприємницької діяльності). Документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дату проведення обстеження відсутні, плата за користування земельною ділянкою останніми не здійснюється (а.с. 15-16).

Відповідно до акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 12.09.2018 №02-09/21, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 28.09.2018 №132, розмір збитків, завданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпідставним використанням земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , за 2017 рік - 8 місяців 2018 року становить 91116,73 грн (а.с. 38).

12.10.2018 за вих. №0113/3235 на адресу відповідачів була надіслана копія акта з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 12.09.2018 №02-09/21 з повідомленням, яке містить пропозицію у 30-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актом та про результати їх розгляду інформувати Охтирську міську раду. Також відповідачів повідомлено, що у разі визнання заявлених вимог добровільне відшкодування збитків здійснюється в досудовому порядку шляхом укладення договору про відшкодування збитків (а.с. 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

В ст. 206 Земельного кодексу України зазначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно вимог ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Загальне правило щодо підстав та порядку набуття права на землю із земель комунальної власності визначено ст. 116 ЗК України, згідно з частинами 1, 2 якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Положеннями ст. 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З аналізу приведених норм матеріального права вбачається, що новий власник об`єкта нерухомості не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловими приміщеннями, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень».

В ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України зазначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України визначено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 02.04.2013, зареєстрованих в реєстрі за № 431, № 418, ОСОБА_3 набув у власність нежитлові приміщення загальною площею 21,7 кв.м та 205,80 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,3192 га кадастровий номер :02:009:0017, цільове призначення: землі промисловості, розмір частки 0, право власності на які припинено 30.08.2019, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.09.2019 №181545376 та від 23.03.2021 № 249498262, № 249500604. (а.с. 10-11, 129-132)

Згідно договорів купівлі-продажу від 02.04.2013, зареєстрованих в реєстрі за № 425 та № 427, ОСОБА_2 набула у власність нежитлові приміщення загальною площею 523,3 кв.м та 62,9 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,3192 га кадастровий номер :02:009:0017 та земельній ділянці площею 0,0801 га кадастровий номер :02:009:0022, цільове призначення: землі промисловості, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.09.2019 № 181474027 та від 23.03.2021 № 249495486. 18.06.2020 нежитлове приміщення загальною площею 523,3 кв.м було передане в оренду ТОВ «Охтирська швейна фабрика» строком на 10 років. (а.с. 12-14, 126-128)

Таким чином, встановлено, що у спірний період відповідачі являлися власниками нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2020 по справі № 583/515/19, провадження 2/583/20/20 частково задоволено позовні вимоги Охтирської міської ради Сумської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Охтирської міської ради Сумської області в рахунок відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0022 площею 0,0801 га без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 19206,44 грн та 1613,64 судових витрат, а всього 20820,08 грн.

10.03.2021 постановою Сумського апеляційного суду у справі № 583/515/19, провадження 22-ц/816/322/21 змінено рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2020 в частині розміру коштів, присуджених до стягнення, та в частині розподілу судових витрат. Викладено абзац другий резолютивної частини рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.12.2020 в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь Охтирської міської ради кошти за використання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :11:009:0022, площею 0,0801 га без правовстановлюючих документів за період з 01.01.2017 по 31.08.2018 в розмірі 18063,20 грн та 1517,59 грн судових витрат по сплаті судового збору».

В мотивувальній частині постанови Сумського апеляційного суду по справі № 583/515/19, провадження 22-ц/816/322/21 зазначено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :11:009:0022 розташовані будівлі літ. «А1-2» та літ. «А-2». З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 , окрім магазину площею 39,8 кв. м, є власницею також наступних нежитлових приміщень, розташованих в будівлі за вказаною адресою на земельній ділянці з кадастровим номером :11:009:0022: нежитлові приміщення другого поверху в двоповерховій адмінбудівлі, зазначеній в технічному паспорті літерами «А, А1» загальною площею 523, 3 кв. м; частини першого поверху нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А-2», а саме № 16 прохідна, площею 8,1 кв. м, № 15 прохідна, площею 32,4 кв. та частини нежитлового приміщення, зазначеного в технічному паспорті літерою «А-2», а саме: приміщення ІІІ сходи, площею 22,4 кв. м, всього 62,9 кв. м; та приміщення їдальні загальною площею 229,5 кв. м.

Крім висновку експерта, знаходження належних відповідачці нежитлових приміщень, площею 39,8 кв. м; 523,3 кв. м; 62,9 кв. м; 229,5 кв. м, у двохповерховій адмінбудівлі колишньої Охтирської швейної фабрики, яка знаходиться саме на земельній ділянці з кадастровим номером :11:009:0022, площею 0,0801 га, підтверджується матеріалами інвентарної справи на будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , зокрема: оціночним актом; генеральним планом (схемою) М 1:500. 08.03.1965 та поверховим планом будівлі; експлікаціями; планом-схемою земельних ділянок. Ще одним співвласником зазначеної адмінбудівлі є ОСОБА_4 , якій належать нежитлові приміщення площею 225,2 кв. м на І поверсі будівлі.

Та обставина, що в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта щодо приміщень площею 523,3 кв. м та 62,9 кв. м зазначено дві земельні ділянки розташування з кадастровими номерами :11:009:0022 та :11:009:0017, а по нежитловому приміщенню їдальні площею 229,5 кв. м не зазначено земельну ділянку розташування, не спростовує факт знаходження вказаних нежитлових приміщень в адмінбудівлі, розташованій тільки на земельній ділянці з кадастровим номером :11:009:0022, площею 0,0801 га, оскільки вказаний факт підтверджується належними і достовірними доказами: висновком експерта, який безпосередньо провів обстеження земельної ділянки та будівлі, яка на ній знаходиться, матеріалами інвентарної справи та планом-схемою земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд приймає до уваги доводи представника відповідачів щодо ненадання доказів на підтвердження тієї обставини, які саме об`єкти нерухомості розміщені на земельній ділянці кадастровий номер :11:009:0017, площею 0,3192 га, за адресою: АДРЕСА_2 , належать ОСОБА_2 , а які ОСОБА_3 , з огляду на те, що земельні ділянки площею 523,3 кв. м та 62,9 кв. м, які за доводами представника позивача, знаходяться на вищевказаній земельній ділянці, фактично розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:009:0022, площею 0,0801 га за адресою: АДРЕСА_2 , що встановлено в постанові Сумського апеляційного суду по справі № 583/515/19, провадження 22-ц/816/322/21.

Беручи до уваги те, що розмір коштів за користування земельною ділянкою повинен визначатися пропорційно частці відповідачів у праві власності на будівлю, яка розташована на земельній ділянці :11:009:0017, суд позбавлений можливості визначити розмір збитків, завданих відповідачами її використанням, оскільки представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження права власності ОСОБА_2 на об`єкти нерухомості розташовані на спірній земельній ділянці, що дали б можливість встановити частку відповідачів у праві власності на дані будівлі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, дослідивши докази і надавши їм належну правову оцінку, врахувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 15, 56, 77-82, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених коштів відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16 липня 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко