Провадження № 2-др/638/29/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

за участю секретаря судових засідань Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова в залі судових засідань заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №2-10336/04 про поділ в натурі житлового будинку

встановив:

02.04.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №2-10336/04 про поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, визначити за позивачем ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщення квартири №2 -(2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7) і ганком літ. «а7» в житловому будинку літ. «А1» з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою №4, частиною огорожі №3 та визначити за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватної власності приміщення квартири №1 (ІІ, 1-2, 1-4, 1-6,1-9,1-10) в житловому будинку літ. «А-1» з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою №2, частиною огорожі №3 та замощення 1, тим самим припинивши право спільної сумісної власності.

В обґрунтування необхідності ухвалення додаткового рішення зазначила, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.12.2004 року позовні вимоги задоволено та здійснено виділ частин будинку АДРЕСА_4 із спільної часткової власності.

Зазначає, що вказаним рішенням суду визначено порядок виділу земельної ділянки, однак не вирішено питання щодо поділу будинку, який був узгоджений сторонами, та стосовно якого існує висновок судово-технічної експертизи.

У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, просила суд ухвалити додаткове рішення.

Позивач заперечував проти ухвалення додаткового рішення, висуваючи вимоги, не пов`язані із вимогами заяви, що розглядалась судом.

Суд, дослідивши вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Дзержинського районного народного суду міста Харкова від 19.11.1992 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , а також визнано, що частка ОСОБА_3 складає 1/2 в праві власності на дім №9 по АДРЕСА_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.12.2004 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частини будинку із спільної часткової власності - задоволено: ОСОБА_2 виділено земельну ділянку АДРЕСА_5 , з сторони домоволодіння №11 площею 261,5 кв.м., що відповідає його ідеальній частці; ОСОБА_3 виділено ОСОБА_3 виділено земельну ділянку АДРЕСА_7 з сторони домоволодіння №7 площею 261,5 кв.м., що відповідає її ідеальній частці. Межу поділу прокласти по лінії АБВГДЕЖ: - відрізок АБ, довжиною 2,2 м., прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м. від лівого боку; - відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» с прибудовами; відрізок ВГ, довжиною 1,16 м., прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; відрізок ГД, довжиною 7,35 м., прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м. від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м., прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього, відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м., прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 від лівої межі згідно з висновком судово-технічної експертизи № 045 КП «Харківського міського бюро технічної інвентаризації» від 21.08.2004 року, (варіант №2 щодо поділу будинку та земельної ділянки), відповідно до заяв від 16.12.2004 року, поданих позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 .

Відповідно до додатку А1 та додатку А3 до висновку судово-технічної експертизи №045 від 21.08.2004 року, якими передбачено схему поділу житлового будинку та схему порядку користування земельною ділянкою (варіант №2) по АДРЕСА_1 до приміщень, які виділяються ОСОБА_2 на праві приватної власності належать : приміщення квартири №2 -(2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7) і ганком літ. «а7» в житловому будинку літ. «А1» з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою №4, частиною огорожі №3, до приміщень, які виділяються ОСОБА_3 належать приміщення квартири №1 (ІІ, 1-2, 1-4, 1-6,1-9,1-10) в житловому будинку літ. «А-1» з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою №2, частиною огорожі №3 та замощення 1.

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.05.2019 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - 1/2 частки на праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходяться у АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст 355 Цивільного кодексу України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦПК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст..364 ЦПК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16.12.2004 року не вирішено питання щодо виділу часток майна з спільної часткової власності та поділу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що судом не вирішено питання стосовно відповідної позовної вимоги, заявленої позивачем, відповідно до наявного в матеріалах справи висновку №045 судово-технічної експертизи від 21.08.2014 року (варіант №2 поділу будинку та земельної ділянки), суд приходить до висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення щодо виділу часток майна з спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадкоємцем якої виступає ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 263,270 ЦПК України, ст.ст.355, 356 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №2-10336/04 про поділ в натурі житлового будинку - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_2 на праві приватної власності приміщення квартири №2 -(2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-7) і ганком літ. «а7» в житловому будинку літ. «А1» з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою №4, частиною огорожі №3 та визначити за відповідачем ОСОБА_3 на праві приватної власності приміщення квартири №1 (ІІ, 1-2, 1-4, 1-6,1-9,1-10) в житловому будинку літ. «А-1» з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою №2, частиною огорожі №3 та замощення 1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлено та проголошено 26.07.2021 року.

Суддя -