Справа № 219/6313/20
Провадження № 2/219/268/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 суму надміру виплаченої державної допомоги в розмірі 52 892 гр. 65 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 4.01.2016 року було взято на облік в Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». 19.03.2016 року відповідач вперше звернувся до Управління за призначенням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання на себе та свою родину - дружину ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3 . Відповідачу допомога була призначена на підставі заяв про призначення адресної допомоги від 19.03.2016 року, 5.07.2016 року, 26.04.2017 року, 01.11.2017 року, 2.05.2018 року та 11.05.2018 року на період з 19.03.2016 року по 01.11.2018 року, також заявами про призначення грошової допомоги відповідач повідомив про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Порядком надання допомоги визначено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання обставин. В ході перевірки державними соціальними інспекторами Управління було встановлено, що відповідач незаконно отримував кошти по щомісячній адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, а саме - був виявлений факт наявності житлового приміщення у дружини відповідача - ОСОБА_2 з 2013 року на території, підконтрольній Україні, за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на зазначене відповідач не мав права на призначення допомоги. В зв`язку з викладеним рішенням начальника Управління від 07.06.2018 року відповідачу була припинена виплата допомоги переміщеним особам на проживання. У зв`язку з поданням не правдивих відомостей та незаконним отриманням допомоги виникла переплата державних коштів за період з 19.03.2016 року по 30.06.2018 року у розмірі 52 892 гр. 65 коп.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2020 року було постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2020 року підготовче провадження було закрите, призначений судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання місячної адресної допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, позивач не надав до суду для підтвердження своїх позовних вимог акт технічного стану 1/2 частини будинку, який би підтверджував придатність для проживання на 1/2 частині житлового приміщення будинку, загальною площею 79,5 кв. м., належній з 2013 року дружині відповідача - ОСОБА_2 на території, підконтрольній Україні, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказав, що дійсно дружина відповідача є власником частини вказаного будинку, однак вказаний будинок не придатний для проживання взагалі. Вона отримала частину вказаного будинку у спадок, однак ніколи там не проживала, бо проживати в ньому неможливо.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка № від 4.01.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради 19.03.2016 року, 5.07.2016 року, 26.04.2017 року, 01.11.2017 року, 2.05.2018 року та 11.05.2018 року із заявами про призначення йому адресної допомоги, в якій повідомив про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції (а.с.6, 7, 21, 25, 32, 34, 36).

За результатами вказаних заяв та наданих ОСОБА_1 документів рішеннями Управління йому було призначено державну соціальну допомогу на проживання, а саме: 4.07.2016 року призначена допомога з 19.03.2016 року по 18.05.2019 року у сумі 442 грн. щомісяця, з 19.05.2016 року по 18.07.2016 року в розмірі 221 гр. щомісяця (а.с.20); 01.08.2016 року призначена допомога з 12.05.2016 року по 18.09.2016 року в розмірі 1 130 гр. (з врахуванням виплачених сум) (а.с.22); 19.10.2016 року призначена допомога з 5.07.2016 року по 4.01.2017 року у сумі 2 260 гр. (з врахуванням виплачених сум) (а.с.23); 13.05.2017 року призначена допомога з 26.04.2017 року по 25.10.2017 року у сумі 2 400 гр., з 1.06.2017 року по 25.10.2017 року в розмірі 1 754 гр. (з врахуванням виплачених сум), з 1.07.2017 року по 25.10.2017 року в розмірі 884 гр. (з врахуванням виплачених сум) (а.с.26, 27); 15.08.2017 року призначена допомога з 1.06.2017 року по 25.10.2017 року в розмірі 2 400 гр. (з врахуванням виплачених сум) (а.с.30); 20.10.2017 року призначена допомога з 16.09.2017 року по 25.10.2017 року в розмірі 2 624 гр. (з врахуванням виплачених сум) (а.с.31); 21.11.2017 року призначена допомога з 1.11.2017 по 30.04.2018 року в розмірі 2 624 гр. (а.с.33); 29.11.2017 року призначена допомога з 1.11.2017 по 30.11.2018 року в розмірі 2 624 гр., з 1.12.2017 року по 30.04.2018 року в розмірі 2 746 гр. (а.с.33); 11.05.2018 року призначена допомога з 2.05.2018 року по 1.11.2018 року в розмірі 2 746 гр., з 1.09.2018 року по 1.11.2018 року в розмірі 1 815 гр. (а.с.35).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 26.10.1985 року. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_2 » (а.с.11).

З акту про виявлення факту переплати вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПСЗН Бахмутської міської ради як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату ЖКП з 19.03.2016 року. Було виявлено, що дружина заявника ОСОБА_2 володіє житловим приміщенням у АДРЕСА_1 . Тому ОСОБА_1 не мав права на отримання грошової допомоги з 19.03.2016 року згідно п. 6 Постанови КМУ від 01.10.2014р. № 505 зі змінами у зв`язку з тим, що сім`я має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується актом технічного стану. Утворилась переплата щомісячної адресної допомоги з 19.03.2016 року, яку ОСОБА_1 надмірно отримав в Управлінні і повинен повернути в Державний бюджет в повному обсязі (а.с.40).

Відповідно до розрахунку надміру виплачених сум допомоги за період з 19.03.2016 року по 30.06.2018 року ОСОБА_1 було надміру виплачено бюджетних коштів на суму 52 892 гр. 65 коп. (а.с.41).

Листами від 4.07.2018 року, 25.02.2019 року, 28.01.2020 року ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність повернення надміру отриманих державних коштів за період з 19.03.2016 року по 30.06.2018 року у сумі 52 892 гр. 65 коп. (а.с.42, 46, 47).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відчуження нерухомого майна вбачаються відомості про наявність у ОСОБА_2 з 20.12.2012 року права власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.38-39).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із пункту 6 частини 1 статті 3 ЦПК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною 1 статті 12 ЦПК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Згідно з частиною 5 вказаної вище статті, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідача взято на облік як внутрішньо переміщену особу за місцем фактичного проживання/перебування в м. Бахмут Донецької області.

19.03.2016 року відповідач вперше звернувся до органу соціального захисту із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, до управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради. В подальшому відповідач також 5.07.2016 року, 26.04.2017 року, 01.11.2017 року, 2.05.2018 року та 11.05.2018 року звертався із заявами про призначення йому адресної допомоги.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 жовтня 2014 року №505 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації, та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505).

У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом.

23 квітня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 212, якою внесені зміни до абз. 2 п. 6 Порядку, з урахуванням яких було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

03 червня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 року №370, якою абз. 2 п. 6 Порядку викладено в редакції, відповідно до якої грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Згідно із пунктом 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

У заявах ОСОБА_1 , поданих для призначення щомісячної адресної допомоги, зазначено про відсутність у нього та будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована території України та райони проведення АТО.

Проте, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відчуження нерухомого майна вбачаються відомості про наявність у дружини відповідача ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

До переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р, населений пункт с. Гуменів Калуського району Івано-Франківської області, де розташоване житлове приміщення, що частково належить дружині відповідача, не внесено.

Розмір адресної допомоги, виплаченої ОСОБА_1 за період з 19.03.2016 року по 30.06.2018 року, складає 52 892 гр. 65 коп. (а.с.41).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Натомість правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Тому законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно із статтею 81 ЦПК України має довести позивач.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації при поданні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, покладено на отримувача такої допомоги.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини отримувача такої допомоги, тобто внаслідок його зловживань, зокрема, шляхом повідомлення недостовірних відомостей.

Суд вважає, що саме шляхом повідомлення недостовірних відомостей при заповненні заяв від 19.03.2016 року, 5.07.2016 року, 26.04.2017 року, 01.11.2017 року, 2.05.2018 року та 11.05.2018 року відповідачем надано недостовірні відомості щодо відсутності у власності його дружини частини житлового приміщення, тож наявні ознаки недобросовісності і відповідач за період з 19.03.2016 року по 30.06.2018 року незаконно отримав адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам в сумі 52 892 гр. 65 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 лютого 2019 року у справі № 610/1290/17, провадження № 61 29105св18.

Щодо позицій представника відповідача суд зазначає наступне.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що відповідно до п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання місячної адресної допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України щодо обов`язку доказування і подання доказів, позивач не надав до суду для підтвердження своїх позовних вимог акт технічного стану 1/2 частини будинку, який би підтверджував придатність для проживання на 1/2 частині житлового приміщення будинку, загальною площею 79,5 кв. м., належній з 2013 року дружині відповідача - ОСОБА_2 на території, підконтрольній Україні за адресою: АДРЕСА_1 . Вказав, що дійсно дружина відповідача є власником частини вказаного будинку, однак вказаний будинок не придатний для проживання взагалі. Вона отримала частину вказаного будинку у спадок, однак ніколи там не проживала, бо проживати в ньому неможливо.

В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_2 (дружина ОСОБА_1 ), яка пояснила, що дійсно є власником Ѕ частини вказаного будинку, який отримала від батька у спадок (іншу частину будинку успадкувала її сестра), однак вказаний будинок старий, він весь прогнив та просів, в ньому ніхто не проживає, бо він не придатний для проживання. Крім того, на її частину припадає лише кімната розміром 16 кв.м., в якій неможливо проживати сім`ї з трьох осіб.

Між тим суд зазначає, що з поданих ОСОБА_1 заяв до Управління про виплату допомоги убачається, що ним вказано, зокрема, що в нього та членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та немає у володінні житлового приміщення розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія у Донецькій та Луганській областях, автономній Республіці Крим, місті Севастополі, проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що не відповідає положенням Порядку, відповідно до якого заявник зазначає про наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Суд враховує вимоги пунктів 2, 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 жовтня 2014 року №505 (із змінами і доповненнями), з яких вбачається, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції. Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

З огляду на викладене, обов`язок вказувати про наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення покладено на особу, яка звертається із заявою про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, на підтвердження своєї позиції стороною відповідача не надано акту технічного стану або інших доказів, які б підтверджували, що частина будинку, яка належить дружині відповідача, непридатна для проживання, та не зазначено про існування таких доказів.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, незважаючи на наявну можливість, відповідачем не надано суду достовірних, належних та достатніх доказів в підтвердження своєї позиції.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, а тому суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача суму надміру виплаченої державної допомоги в розмірі 52 892 гр. 65 коп.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 2 102 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.1212 ЦК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області (р/р UА 0040846 Держказначейська служба України м. Київ, ОКПО 25953178, МФО 820172) суму надміру виплаченої державної допомоги в розмірі 52 892 гр. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 2 102 гр.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Лапченко

28.07.2021