Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 Справа №607/9971/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участі секретаря судового засідання Свергун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . За життя вона склала заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . За життя він склав заповіт, згідно якого все своє майно, на випадок своєї смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 . Звернувшись до державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті батьків, проте державним нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 05 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 14 липня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак представником попередньо подано до суду заяву, в якій останній просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 червня 1970 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були батьками ОСОБА_5 .

15 лютого 1975 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 15 лютого 1975 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 18 лютого 2014 року Козівською сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №2.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 28 березня 2007 року, який було посвідчено секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зеленим Іваном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за №195, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №343/2014 за заявою ОСОБА_1 .

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темікової Л.Г. від 28 травня 2021 року № 1255/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що відсутній належним чином оформлений та зареєстрований правовстановлюючий документ (свідоцтво) на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутня державна реєстрація права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за померлою ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 19 листопада 2020 року Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №157.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 28 березня 2007 року, який було посвідчено секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Зеленим Іваном Михайловичем, зареєстрований у реєстрі за №194, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він згідно з законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа за №64/2021 за заявою ОСОБА_1 .

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темікової Л.Г. від 28 травня 2021 року № 1256/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що відсутній належним чином оформлений та зареєстрований правовстановлюючий документ (свідоцтво) на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та відсутня державна реєстрація права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за померлим ОСОБА_3 .

Як вбачається з інформаційної довідки від 18 березня 2021 року № 300, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в бюро не проведено.

Відповідно до довідки Великогаївської сільської ради № 54 від 25 лютого 2021 року, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_3 голова двору, ОСОБА_2 дружина.

ОСОБА_1 , дочка померлої ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняла оскільки на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою № 211 від липня 2014 року, виданою Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

09 березня 2021 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку, загальна площа приміщень становить 55,1 кв.м., житлова 31,1 кв.м.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5) кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст.120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_3 - голова двору та ОСОБА_2 - дружина, то в силу ст.ст.120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по 1/2 будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Відповідно до статтей 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя склали заповіт, яким заповіли житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , остання спадщину після смерті матері прийняла за фактом спільного проживання з нею, а після батька подавши у встановлений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відтак, право власності на будинковолодіння у спадкодавців, як членів колгоспного двору виникло до набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності ним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» державна реєстрація права власності на нерухоме майно регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 і втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18.02.2002 за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Ця позиція повністю відповідає практиці Верховного Суду України. Так, постановою Верховного Суду України від 15.01.2014 у справі № 6-145цс13 сформована єдина правова позиція по даній категорії справ. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 №121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року - дня набрання чинності Інструкції.

Виходячи із наведеного, чинне на момент спорудження об`єкта нерухомості та виникнення у спадкодавців права власності на спірне будинковолодіння законодавство не пов`язувало виникнення останнього із державною реєстрацією. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності. А правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні.

При цьому, документом, що засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, господарських будівель та споруд вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на момент смерті на праві власності належав житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 .

Відповідач: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, вул. Галицька, 47, с. Великі Гаї, Тернопільський район Тернопільська область, код ЄДРПОУ - 04394875.

Головуючий суддяВ. М. Позняк