КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9183/2021
справа №756/3913/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Луценка О.М.

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Алчевський міський відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Кредитпромбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №2-1679/10, виданого Оболонським районним судом міста Києва 23 березня 2010 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ "Кредитпромбанк" суми заборгованості за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року у розмірі 778367,14 грн., суми сплаченого державного мита 1700 грн., витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрат, пов`язаних з опублікуванням оголошення в засобах масової інформації в сумі 420 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що позичальником за зазначеним кредитним договором є ОСОБА_2 , вона виступила поручителем. Новим кредитором за цими зобов`язаннями з червня 2013 року є ПАТ "Дельта Банк".

В березні 2014 року на засіданні кредитного комітету прийнято рішення про анулювання боргу за вказаним кредитним договором та 21 березня 2014 року між кредитором та позичальником укладено договір про прощення (анулювання) боргу на суму 786011,39 грн. у разі погашення ОСОБА_2 частини боргу в сумі 420000 грн. Позичальник виконав своє зобов`язання та погасив визначену частину боргу, у зв`язку із чим кредитором видано довідку про анулювання (прощення) ОСОБА_2 заборгованості в сумі 786011,39 грн. та повне виконання ним зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Про зазначені обставини повідомлено Відділ Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, на виконанні у якого перебувало виконавче провадження щодо ОСОБА_2 та 30 травня 2014 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням.

Посилаючись на виконання зобов`язання за кредитним договором, вказує, що договір поруки припинився на підставі частини 1 статті 559 ЦК України, що є підставою для визнання виконавчого листа відносно поручителя таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, заяву задовольнити.

Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та їх взаємовиключність. В іншому апеляційна скарга ґрунтується на доводах заяви.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконано повністю рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2010 року, оскільки виконавчий лист перебуває на виконанні, постанова про закінчення виконавчого провадження відсутня.

Відповідно до частини 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Установлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2010 року у справі №2-1679/10 стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ "Кредитпромбанк" заборгованість за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року в загальному розмірі 778 367,14 грн., державне мито у розмірі 1700 грн., суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. та витрати пов`язані з опублікуванням оголошення в засобах масової інформації в розмірі 420 грн.

Згідно із цим рішенням позичальником є ОСОБА_2 , поручителем є ОСОБА_1 та вони є солідарними боржниками перед ВАТ "Кредитпромбанк".

На виконання рішення суду видано виконавчі листи.

26 червня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (продавець) та ПАТ "Дельта Банк" (покупець) укладено договір купівлі продажу прав вимоги, відповідно до умов якого та згідно із актом приймання передачі прав вимоги покупець є новим кредитором у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору №49.32/111/08 НВ від 22 січня 2008 року та договорах забезпечення.

20 березня 2014 року відбулось засідання кредитного комітету АТ "Дельта Банк" (протокол №16/10-4), на якому вирішено за умови внесення на транзитний рахунок позичальника по кредитному договору №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року суми не менше ніж 420000 грн., на залишкову суму укласти Додаткову угоду про здійснення анулювання боргу за рахунок витрат банку.

21 березня 2014 року між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до кредитного договору №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року, про здійснення анулювання про прощення (анулювання) боргу на суму 786011,39 грн. за умови сплати позичальником суми 420000 грн.

Згідно із даними квитанції від 21 березня 2014 року АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 сплачено 420000 грн. на рахунки, що визначені у додатковому договорі від 21 березня 2014 року. Призначення платежу "надходження готівки в погашення кредитів згідно кредитного договору №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року "

21 березня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" вчинено повідомлення про анулювання (прощення) частини боргу у сумі 786011,39 грн. за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року.

21 березня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" видано ОСОБА_2 довідку №476 про те, що кредитний договір №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року, припинив свою дію з 21 березня 2014 року у зв`язку із повним виконанням позичальником. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника по кредитному договору №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року.

20 травня 2020 року листом №3420100 ПАТ "Дельта Банк" повідомило ОСОБА_1 , що вона є поручителем за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ Кредитпромбанк", по якому право вимоги з 26 червня 2013 року було відступлене АТ "Дельта Банк". Кредитний договір №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року припинив свою дію з 21 березня 2014 року у зв`язку із повним виконанням зобов`язань, про що ОСОБА_2 надавалась відповідна довідка.

28 липня 2020 року ПАТ "Дельта Банк" видано ОСОБА_1 довідку №05-3420690 про те, що кредитний договір №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року, по якому право вимоги з 26 червня 2013 року відступлене АТ "Дельта Банк", припинив свою дію з 21 березня 2014 року у зв`язку із повним виконанням позичальником.

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві від 30 травня 2014 року у виконавчому провадженні №43514808 щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору встановлено, що заявою від 28 квітня 2014 року №4063/14 стягувач повідомив, що боржником виконавчий лист №2-1679 від 16 липня 2010 року виконано фактично в повному обсязі. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто. Зазначене виконавче провадження вирішено закінчити. Чинність арешту майна боржника припинено.

При цьому установлено, що виконавчий лист щодо ОСОБА_1 перебуває на виконанні у Алчевському міському відділі Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Системний аналіз наявних у справі доказів дає підстави для висновку, що за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 25 березня 2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ Кредитпромбанк", по якому право вимоги з 26 червня 2013 року було відступлене АТ "Дельта Банк", зобов`язання боржником ОСОБА_2 виконано в повному обсязі, що стало підставою повідомлення стягувачем виконавчу службу заявою від 28 квітня 2014 року №4063/14 про те, що боржником виконавчий лист №2-1679 від 16 липня 2010 року виконано фактично в повному обсязі.

Апеляційний суд зазначає, що вказівка в додатковому договорі від 21 березня 2014 року на дату укладення кредитного договору №49.32/111/08 НВнза - "25 березня 2008 року" є технічною помилкою, оскільки убачається, що цей договір є укладеним 22 січня 2008 року.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 23 березня 2010 року у справі №2-1679/10 заборгованість за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно.

Згідно статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що грунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Таким чином, оскільки зобов`язання за виконавчим листом №2-1679 від 16 липня 2010 року, виданим Оболонським районним судом міста Києва, виконано фактично в повному обсязі ОСОБА_2 , обов`язок солідарного боржника - ОСОБА_1 перед цим кредитором є припиненим.

Зазначене дає підстави для висновку для застосування частини 2 статті 432 ЦПК України та визнання виконавчого документу стосовно ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не дослідив належним чином наявні у справі докази у їх сукупності та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №2-1679/10, виданий Оболонським районним судом міста Києва 23 березня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ВАТ "Кредитпромбанк" суми заборгованості за кредитним договором №49.32/111/08 НВнза від 22 січня 2008 року у розмірі 778367,14 грн., суми сплаченого державного мита 1700 грн., витрат на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн. та витрат, пов`язаних з опублікуванням оголошення в засобах масової інформації в сумі 420 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 липня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова