Справа № 750/7203/21
Провадження № 4-с/750/21/21
У Х В А Л А

16 липня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарОлефіренко Е.О.,
за участюпредставника стягувача адвоката Коверзнева Д.В., представника суб`єкта оскарження адвоката Чумака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

01.07.2021 заявник звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ІІалігіна О.П. при відкритті виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 щодо не перевірки наявності іншого виконавчого провадження № 54170743 у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., яким 28 квітня 2021 року було відкрито перше виконавче провадження щодо одного й того самого боржника, ОСОБА_1 , за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень; визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. щодо не передачі виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., яким 28 квітня 2021 року було відкрито перше виконавче провадження ВП № 54170743; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. щодо об`єднання виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 18 червня 2021 року у виконавчому провадженні № 65864745 про об`єднання виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. усунути порушення у відповідності до частини другої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14,15 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, та передати виконавчі провадження № 65864745, № 65864787, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 65864901 з примусового виконання виконавчих листів Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/1962/20 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, яким відкрито перше виконавче провадження № 65302619 щодо заявника.

В обґрунтування скарги заявник зазначила, що дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. щодо об`єднання виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901 та його бездіяльність щодо не передачі виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., яким 28 квітня 2021 року було відкрито перше виконавче провадження ВП № 54170743 вважає незаконними. Зазначає, що приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. був зобов`язаний відповідно до вимог п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, перевірити в автоматизованій системі виконавчих проваджень наявність відкритих виконавчих проваджень відносно того самого боржника, ОСОБА_1 . З`ясувавши, що з 28 квітня 2021 року в провадженні приватного виконавця Приходька Ю.М. того самого виконавчого округу Чернігівської області перебуває виконавче провадження № 65302619 відносно того самого боржника, ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14, 15 Інструкції, приватний виконавець Палігін О.П. був зобов`язаний передати свої виконавчі провадження № 65864745, № 65864787 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. для об`єднання у зведене виконавче провадження з виконавчим провадженням № 65302619. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною скаргою для захисту порушених прав заявника.

У судовому засіданні представники суб`єкта оскарження та стягувача заперечували проти задоволення скарги.

Заявник, суб`єкт оскарження та стягувач до суду не з`явилися; заявник через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши про підтримку скарги; суб`єкт оскарження та стягувач про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення представників стягувача та суб`єкта оскарження, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.12.2020, яке набрало законної сили 03.06.2021, у справі № 750/1962/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 3098576 грн 16 коп., інфляційні 56043 грн 84 коп. за період з 23.01.2020 по 16.07.2020 та 3% річних в сумі 44700 грн 77 коп. за період з 23.01.2020 по 16.07.2020, а всього 3199320 грн 77 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11517 грн 50 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

На виконання вищевказаного рішення Деснянським районним судом м. Чернігова 18.06.2021 було видано виконавчі листи № 750/1962/20.

18.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 65864745 та № 65864787 з виконання виконавчих листів № 750/1962/20, виданих 18.06.2021 Деснянським районним судом міста Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 3098576 грн. 16 коп., інфляційних 56043,84 грн за період з 23.01.2020 по 16.07.2020 та 3% річних в сумі 44700,77 грн за період з 23.01.2020 по 16.07.2020, а всього 3199320,77 грн; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11517 грн 50 коп. у відшкодування сплаченого судового збору (а.с. 8-11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. від 18.06.2021 об`єднано виконавчі провадження № 65864745, № 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901 (а.с. 12).

Також, 28.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65302619 з виконання виконавчого напису № 2005, виданого 26.04.2021 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костюк Ю.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 6 000 000,00 грн (а.с. 13-14).

Заявник зазначила, що дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. щодо об`єднання виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901 та його бездіяльність щодо не передачі виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М., яким 28 квітня 2021 року було відкрито перше виконавче провадження ВП № 54170743, є незаконними.

Вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. був зобов`язаний відповідно до вимог п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, перевірити в автоматизованій системі виконавчих проваджень наявність відкритих виконавчих проваджень відносно того самого боржника, ОСОБА_1 .

З`ясувавши, що з 28 квітня 2021 року в провадженні приватного виконавця Приходька Ю.М. того самого виконавчого округу Чернігівської області перебуває виконавче провадження № 65302619 відносно того самого боржника, ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14, 15 Інструкції приватний виконавець Палігін О.П. був зобов`язаний передати свої виконавчі провадження № 65864745, № 65864787 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Ю.М. для об`єднання у зведене виконавче провадження з виконавчим провадженням № 65302619.

Проте, суд не може погодитися з такими твердженнями заявника, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»). Аналогічні засади (принципи) закріплені в статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 15 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 зі змінами (далі Інструкція), передбачено, що об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

Зокрема, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виноситься постанова; у разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що виноситься постанова; постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

На виконання вищевказаних вимог 18.06.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №№ 65864745, 65864787 у зведене виконавче провадження № 65864901.

Пункти 13-15 Розділу 111 Інструкції описують процедуру об`єднання виконавчих проваджень у зведене, та приєднання виконавчого провадження до зведеного. Але під «об`єднанням» виконавчих проваджень у зведене мається на увазі процедура по об`єднанню двох та більше виконавчих проваджень, які перебувають у провадженні одного й того самого приватного виконавця, або одного й того самого державного виконавця, або в одному відділі ДВС. Це випливає зі змісту абзацу 1 пункту 14 Розділу III Інструкції.

У разі ж коли стосовно боржника вже існує зведене виконавче провадження, то виконавчі провадження, відкриті пізніше, приєднуються до вже існуючого зведеного. Приєднання також відбувається одним й тим самим приватним, або державним виконавцем. Це випливає зі змісту абзацу 2 пункту 14 Розділу III Інструкції.

У подальшому, пункт 14 Розділу III Інструкції описує порядок дій щодо передачі виконавчих проваджень для об`єднання/приєднання саме для державних виконавців. Порядок передачі виконавчих проваджень між приватними виконавцями прямо прописаний іншим розділом Інструкції.

Отже, обов`язок перевіряти наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно одного й того самого боржника, а також обов`язок передавати виконавчі провадження на об`єднання чи приєднання до іншого державного виконавця в межах одного органу ДВС, або в інший орган ДВС за територіальністю - це обов`язок саме державних виконавців, а не приватних.

У зв`язку з цим, вимоги заявника щодо визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Палігіна О.П. щодо не перевірки наявності іншого виконавчого провадження відносно Боржника у приватного виконавця Приходька Ю.М., визнання неправомірними дій приватного виконавця Палігіна О.П. щодо об`єднання виконавчих проваджень № 65864745, № 65864787 у зведене ВП № 65864901 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З тих же підстав не підлягає задоволення вимога щодо скасування постанови від 18.06.2021 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене.

Заявник у своїй скарзі також просить передати виконавчі провадження № 65864745, № 65864787, об`єднані у зведене ВП № 65864901, з примусового виконання виконавчих листів Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/1962/20 на виконання до іншого приватного виконавця Чернігівського окружного виконавчого округу - Приходька Ю.М. - з тих підстав, що у нього знаходиться інше виконавче провадження стосовно цього самого боржника, яке було відкрите раніше.

Свою позицію заявник обґрунтовує положеннями пунктів 13-15 Розділу III Інструкції.

Проте, у даному випадку вказані положення не підлягають застосуванню, а зведене виконавче провадження - передачі до іншого приватного виконавця.

Так, положення пункту 14 розділу III Інструкції застосовуються до приватного виконавця виключно щодо порядку об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Порядок та підстави передачі виконавчого провадження від одного приватного виконавця до іншого чи органу державної виконавчої служби вказаними пунктами Інструкції не передбачено. Вимога щодо виконання зведеного виконавчого провадження виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження, передбачена частиною 1 пункту 14 розділу III Інструкції, застосовується виключно для випадків, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника.

Це підтверджується прямою нормою, закріпленою в абзаці 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає особливості виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника державними та приватними виконавцями.

Так, положення, викладені у двох абзацах частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», по суті становлять два логічно завершених автономних аспекти регулювання, що відносяться до предмета цієї статті, яка визначає особливості виконання кількох рішень державним або приватним виконавцем залежно від того, до кого надійшли на виконання кілька виконавчих документів щодо одного боржника.

Разом з тим установлене абзацом першим частини першої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» правило щодо виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження тим виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, стосується виключно державних, а не приватних виконавців, тоді як щодо останніх діє правило абзацу другого частини першої цієї ж статті про виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень регламентований розділом V Інструкції, пунктом 3 якого визначено, що виконавче провадження може бути передано від одного приватного виконавця до іншого приватного виконавця або відповідного органу державної виконавчої служби, від одного державного виконавця до іншого в межах органу державної виконавчої служби, від одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Вичерпний перелік підстав для передачі виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця, іншому приватному виконавцю, який здійснює діяльність у виконавчому окрузі за місцем виконання рішення, або до відповідного органу державної виконавчої служби, передбачені пунктом 4 розділом V Інструкції. Зокрема, це: припинення діяльності приватного виконавця; зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1 - 4, 6 частини першої статті 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; самовідводу приватного виконавця.

При цьому вказаною нормою передбачено можливість передачі виконавчого провадження виключно за заявою стягувача.

Крім того, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, відповідно до статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» належить стягувачу.

Отже, Боржник ОСОБА_1 не має права просити про передачу виконавчих проваджень №№ 65864745, 65864787, об`єднаних у зведене виконавче провадження № 65864901, від приватного виконавця Палігіна О.П. до приватного виконавця Приходька Ю.М., так як це виключне право саме стягувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 у справі № 750/1590/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією. В той же час вказана Інструкція розроблена відповідно до законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню (пункт 1 розділу 1 Інструкції).

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Чинним законодавством України на приватного виконавця не покладається обов`язок при відкритті виконавчого провадження перевіряти наявність відкритого виконавчого провадження відносно боржника у іншого приватного виконавця чи відділі державної виконавчої служби, а виявивши його - передавати з тієї підстави, що вони відкрили перше виконавче провадження щодо одного боржника.

Враховуючи вище викладене, вимоги заявника щодо визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Палігіна О.П. щодо не передачі виконавчих проваджень №№ 65864745, 65864787, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 65864901, на виконання до приватного виконавця Приходька Ю.М., зобов`язання приватного виконавця Палігіна О.П. усунути порушення частини другої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», п. 14-15 розділу III Інструкції та передати виконавчі провадження №№ 65864745, 65864787, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 65864901, на виконання до приватного виконавця Приходька Ю.М є безпідставними, такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та не підлягають задоволенню.

За приписом частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Правничу допомогу стягувачу надавав адвокат Чумак А.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.07.2021. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 14.07.2021, ОСОБА_2 сплатила адвокату 2 000,00 грн за правничу допомогу, що підлягає стягненню із заявника.

Правничу допомогу суб`єкту оскарження надавав адвокат Коверзнев Д.В. на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 04.01.2021. Згідно платіжного доручення від 15.07.2021 № 12567, приватний виконавець Палігін О.П. сплатив адвокату 2 824,70 грн за правничу допомогу, що підлягає стягненню із заявника частково в сумі 2 318,03 грн, оскільки із запланованого часу представництва інтересів у судовому засіданні (60 хв.) адвокат витратив 22 хвилини.

Керуючись статтями258 - 261, 352 - 354, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 грн 00 коп. (дві тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича 2 318 грн 03 коп. (дві тисячі триста вісімнадцять гривень 03 копійки) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 16.07.2021.

Суддя