Справа № 428/3500/21
Провадження № 2/428/1022/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Федорущенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 а звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На дату смерті ОСОБА_2 позивач постійно проживала з ним за вказаною адресою, вела з ним спільне господарство та мала спільний бюджет. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з права на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки співвласники спірної квартири, батьки ОСОБА_2 , померли ІНФОРМАЦІЯ_3 та 24.09.2019 відповідно.

03.11.2020 позивач звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської Олени Вікторівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 03.11.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 260/02-31, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували родини відносини з померлим.

Позивач просить встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, Україна, на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, Україна.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала письмову заяву про проведення судового засідання за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що з ОСОБА_4 він почав спілкуватися тоді, коли позивач ОСОБА_5 почала спілкуватися з ОСОБА_6 з 2014 року, почали вони проживати разом з лютого 2014 року як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. ОСОБА_7 у квартирі втрьох, з матір`ю ОСОБА_8 , яка померла у 2019 році. В 2020 році помер ОСОБА_6 . Позивач з ним мала спільний бюджет та вела спільне господарство: робили разом покупки, відпочивали. ОСОБА_6 підробляв, а ОСОБА_9 є ОСОБА_10 і мала постійний дохід. Вони хотіли спільних дітей, але їх не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що з чоловіком ОСОБА_1 він мав дружні стосунки, вони знайомі з 90-х років. ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_12 перед війною, а з лютого 2014 року вони почали проживати з мамою в його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вони проживали разом як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, різниця у віці була 30 років, у них було кохання, але спільних дітей не було. ОСОБА_6 та ОСОБА_9 мали спільний побут, бюджет та вели спільне господарство. ОСОБА_9 є ОСОБА_10 , зробила невеликий ремонт (поміняла труби та лічильники), вона вкладала грошей більше ніж ОСОБА_6 . Відпочивали вони також разом. ОСОБА_6 мав проблеми з серцем, помер через півроку після смерті матері. У них склалися гарні стосунки, вони не сварилися.

Вислухавши пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 12.03.2014 Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Сєвєродонецька Луганської області, зареєстрована з 17.04.2014 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25.12.1961 Сєвєродонецьким міськ. бюро ЗАГС Луганської області, ОСОБА_13 (російською) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Сєвєродонецьку Лисичанського району Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1237. Батьком записаний ОСОБА_14 (російською), матір`ю ОСОБА_15 (російською).

З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.03.1996 Житлово-комунальною конторою концерну «Луганськбуд» згідно з розпорядженням (наказом) № 159 від 25.03.1996 вбачається, що ОСОБА_15 та членам її сім`ї: ОСОБА_16 та ОСОБА_2 належить право власності по 1/3 частці кожному в спільному сумісному майні, квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 14.03.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_16 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що зроблено відповідний актовий запис № 359, у віці 72 роки.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 25.09.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка села Шульгинка Старобільського району Луганської області, Україна, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 703, у віці 80 років.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 05.05.2020 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 573, у віці 58 років.

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 260/02-31, винесеної 03.11.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговською О.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини з померлим.

Згідно з копіями товарних чеків та копією видаткової накладної № 224 від 11.10.2016, ОСОБА_5 придбала будівельні матеріали та згідно з копією розписки ОСОБА_17 сплатила гроші за проведення ремонту квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_5 сплачувала надання комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копій фіскальних чеків, наданих ТОВ «Комфі Трейд», ОСОБА_5 купувала побутову техніку.

Згідно до копією договору-замовлення № 9430 на організацію та проведення поховання, укладеного між Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» та ОСОБА_1 , копією свідоцтва (довідкою) про поховання № 9430, виданого 04.05.2020 Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби», замовленням покупця № 423 від 04.05.2020, прийнятого ФОП ОСОБА_18 та копією товарного чеку від 04.05.2020, ОСОБА_5 займалася похованням ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сплатила надання відповідних ритуальних послуг.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з матеріалів справи громадяни ОСОБА_19 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 були зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_16 батько ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_15 мати ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_19 та ОСОБА_13 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_16 проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_16 спадкоємці ОСОБА_15 та ОСОБА_2 спадщину не оформили.

ОСОБА_13 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_15 проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_15 спадкоємець ОСОБА_2 спадщину не оформив.

Таким чином, після смерті батьків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 їх син ОСОБА_13 отримав у спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яку не встиг оформити через свою смерть.

Отже, після смерті ОСОБА_13 відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкодавцем ОСОБА_13 за життя заповіту складено не було, отже спадкування після його смерті має відбуватися за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , так як проживала з померлим більше п`яти років однією сім`єю до часу відкриття спадщини, звернулася до нотаріальної контори протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_11 , оскільки вважає, що прийняла спадщину, тому що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказами, які свідчать про фактичне прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , тобто про проживання спадкодавця ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкоємцем ОСОБА_1 , а саме з лютого 2014 року по 30.04.2020, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є письмові докази досліджені у судовому засіданні та показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_11 , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити позивач.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, позивач отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2020, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, не оформила у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлена можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 , як спадкоємець померлого ОСОБА_2 , має право на спадкування за законом спадкового майна, яке залишилось після смерті останнього, оскільки позивач не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем однією сім`єю.

За таких обставин суд вважає, що право власності позивача дійсно порушене і підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

При ухваленні рішення суд також враховує визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 и про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з лютого 2014 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_5 а, місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідач: Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульв. Дружби Народів, буд. 32, .

Суддя І. С. Посохов