Справа № 2-60/2006
У Х В А Л А

іменем України

22 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Біла Церква клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-60/06, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 25 травня 2007 року у справі № 2-60/06.

В обґрунтування заявленого клопотання, зазначила, що ОСОБА_1 , на праві приватної спільної часткової власності є співвласником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час здійснення свого права на розпорядження своїм майном вона дізналась про накладення обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на її частину будинку, заявник Білоцерківський міськрайонний суд, підстава обтяження: ухвала, вх. № 2267/2-41, від 29.05.2007 року.

30 червня 2021 року її представник, адвокат Павлецька М.А., отримала копію ухвали суду № 2-60 від 25.05.2007 року про накладення арешту на спірний житловий будинок у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 подав зустрічний позов про розподіл спірного будинку в натурі, в позовних вимогах якого було відмовлено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні набрало законної сили, у зустрічному позові ОСОБА_2 було відмовлено (на підставі якого було накладено арешт), а тому підстави забезпечення позову відпали.

Просила скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2007 року по справі № 2-60/06, а саме скасувати арешт накладений на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як заява про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2021 року головуючим суддею було визначено суддю Орєхова О.І.

Клопотання було передано на розгляд судді 22 липня 2021 року згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді.

Відповідно до ч. 1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомленні в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Суд визнав можливим розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову без участі учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає його розгляду.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-60/06 дійшов висновку, що клопотання підлягає задовленню з огляду на наступне.

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-60/06 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та зобов`язання сплатити грошову компенсацію за належну частку в спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2007 року за заявою відповідача ОСОБА_2 про забезпеченя позову, було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що повідомити Білоцерківське бюро технічної інвентаризації та нотаріальні органи, заборонивши проводити будь-які дії по відчуженню зазначеного будинку (а.с. 115).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2008 року у цивільній справі № 2-60/06 позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі. Припинено право власності на ім`я ОСОБА_2 на 1/3 домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Білоцерківською першою міською державною нотаріальною конторою 1 червня 2005 року по реєстру № 5-1975. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності в рівних частинах за кожною на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 з кожної грошову компенсацію за належну йому 1/3 частину домоволодіння в сумі по 2557 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судові витрати /за проведення експертизи/ по 250 гривень. В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розподіл спільного майна в натурі відмовлено.

Вищевказане рішення суду було оскаржено відповідачем ОСОБА_2 в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2008 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 07.04.2008 року змінено в частині розміру грошової компенсації, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 за належну йому 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію з кожної по 17907,50 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 10 вересня 2009 касаційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2008 року та рішення апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2008 року залишено без змін.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Відповідно до даних, які містяться в автоматизованій системі виконавчих проваджень на дату звернення з даним клопотанням, відсутні відкриті виконавчі провадження, де стягувачам є ОСОБА_2 , а боржниками ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Згідно з частиною четвертою та одинадцятою статті 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми діючого цивільного процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2008 року та рішення апеляційного суду Київської області від 12 листопада 2008 року по справі № 2-60/06 позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та зобов`язання сплатити грошову компенсацію за належну частку в спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про розподіл спільного майна в натурі набрали законної сили, виконані в повному обсязі, то потреба в забезпеченні позову відпала, а тому клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 158, 353-354 ЦПК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-60/06, - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2007 року у цивільній справі № 2-60/06 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та зобов`язання сплатити грошову компенсацію за належну частку в спільному майні та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про розподіл спільного майна, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , шляхом скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження за № 5033764 та за № 5033818.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СуддяО. І. Орєхов