Справа № 308/5528/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зеленяк Сергій Петрович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2020 року, постановлену головуючим суддею Фазикош О.В., за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості з аліментів і про скасування розрахунку заборгованості з аліментів, проведеного державним виконавцем,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості з аліментів і про скасування розрахунку заборгованості з аліментів, проведеного державним виконавцем.

В обґрунтування скарги посилається на те, що згідно виконавчого листа №308/11637/15, виданого 31 серпня 2016 року Ужгородським міськрайонним судом, 12 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар М.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №52630319 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

02 червня 2020 року ОСОБА_1 поштовим зв`язком отримав від старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар М.Ю. листа № 13-111/20 від 27 травня 2020 року, з якого довідався, що його сукупний борг по аліментах за період з вересня 2015 року по 01 червня 2020 року складає 35 708,21 грн., хоча він вважав, що заборгованість відсутня. Ним було надіслано скарги державному виконавцю, однак відповіді не отримано.

Вказує, що з грудня 2018 по травень 2020 року він працював за цивільно-правовою угодою у ТОВ «РОМЕР ІМПКС» в Угорській республіці і отримував там дохід у розмір 45 000 форинтів на місяць. Після повернення, ним було задекларовано дохід за 2019 рік, шляхом подачі податкової декларації про майновий стан та доходи від 01.06.2020. Вказував, що в 2019 році ним сплачено аліментів 22 715 грн., за п`ять місяців 2020 року 5 500 грн. Ним регулярно надавалися державному виконавцю довідки про нарахований дохід, у тому числі і податкова декларація за 2019 рік, однак такі державним виконавцем до уваги не були взяті. Також вважає, що у зв`язку з наявністю між Україною та Угорською республікою договору про правову допомогу у цивільних справах від 02.08.2001, у державного виконавця були відсутні підстави нараховувати заборгованість по аліментам у відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст.ст.447-451 ЦПК, скаржник просив суд, скаргу задовольнити та визнати дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Боднар М.Ю. по розрахунку розміру заборгованості за аліментами скаржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП №52630319 станом на 01.06.2020 у розмірі 35 708,21 грн., повідомленим у листі № 13-111/20 від 27 травня 2020 року безпідставним і протиправним, та скасувати розрахунок. А також просив суд встановити (обчислити), що станом на 01.06.2020 у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментам, а наявна переплата у розмірі 1 300,29 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2020 в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості з аліментів і про скасування розрахунку заборгованості з аліментів, проведеного державним виконавцем відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги. В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена судом без з`ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи. Судом не врахованого того, що станом на 01.11.2019 заборгованість по виконавчому листі № 308/11637/15 від 31 серпня 2016 року складала 2 512, 21 грн. і 06.11.2019 він погасив таку заборгованість. Вважає безпідставним перерахування заборгованості за 2019 рік у розмірі 17 291 грн., так як стягувач із заявою про перерахунок на зверталася. Відповідно даних ГУ ДПС у Закарпатській області сума доходів ОСОБА_3 за 2019 рік, отриманих з джерел за межами України, склала 47 970 грн. і саме з такого розміру доходу слід стягувати аліменти. Вказаного суд першої інстанції не взяв до уваги.

Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 27.05.2020 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментів згідно якого станом на 01.06.2020 така складала 35 708,21 грн.

За період з вересня 2015 року по грудень 2018 року включно заборгованість обчислювалась державним виконавцем виходячи із фактичного заробітку ОСОБА_1 в ТВД «Закарпатський завод мастильного обладнання», СП «Ліп-Евріка» та допомоги по безробіттю. Враховуючи те, що відомостей про розмір отриманих боржником доходів в Україні в державного виконавця не було, а також того, що заява про перерахунок аліментів, відповідно до доходів отриманих боржником за кордоном, від одержувача аліментів не надходила, підстави для скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до приписів ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС перебуває виконавче провадження АСВП № 52630319 з виконання виконавчого листа № 308/11637/15 від 31.08.2016 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття».

06.04.2020 державним виконавцем повторно направлено електронні запити до ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи. Згідно відповіді на електронний запит ДВС з ПФУ, пенсію чи будь-який інший дохід ОСОБА_1 не отримує.

27.05.2020 державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості згідно якого станом на 01.06.2020 заборгованість зі сплати аліментів складала 35 708,21 грн.

ОСОБА_1 заперечуючи вказану заборгованість вказував, що він працював офіційно за кордоном в Угорській Республіці «ООО «РОМЕР ИМПЛЕКС» і його дохід за 2019 рік становив 47 970 грн.

Вказану декларацію згідно поштового штампу відправлено до ДВС 02.06.2020. Тобто після нарахування заборгованості, сам розрахунок заборгованості здійснено 27.05.2020 на відповідну дату, тобто 01.06.2020 року.

Державним виконавцем 18.06.2020 було направлено запит до Головного управління ДПС у Закарпатській області про надання довідки про розмір доходів та сплачених податків (Форма 1 ДР) відносно боржника ОСОБА_1 . Згідно відповіді від 06.07.2020 №9709/10/07-16-02-00-10 на вказаний запит, вбачається що відомості про доходи боржника за 2019 рік відсутні. Так само відсутні відомості і про працевлаштування ОСОБА_1 у СП «Ліп-Евріка».

Із доданих до матеріалів скарги доказів вбачається, що ОСОБА_1 додано довідку ГУ ДПС у Закарпатській області ДПС України від 14.08.2020 року №7457/К/07-16-50-60-33-08, про те, що сума його доходів за 2019 рік становила 47 970, 00 грн., сума податкових зобов`язань 9355,00 грн. У довідці вказано, що станом на 13.08.2020 року невиконані зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в України відсутні. Разом із тим у довідці вказано, що така видана на підставі декларації про майновий стан і доходи, а саме від 01.06.2020 року №31354.

При цьому судом встановлено, що додану до матеріалів справи довідку від 14.08.2020 про подану декларацію про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2019 рік заявником до державної виконавчої служби подано не було на момент здійснення виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

У пункті 4 розділу XVI« Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року із змінами та доповнення, визначено, що розрахунок заборгованості обчислюється на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відомостей про розмір отриманого ОСОБА_1 доходу в Україні, станом на час здійснення відповідного розрахунку, а саме, станом на дату 01.06.2020, у державного виконавця не було, а також враховуючи те, що заява про перерахунок аліментів, відповідно до доходів отриманих боржником за кордоном від одержувача аліментів не надходила, розрахунок зі сплати аліментів за період з 01.01.2019 по 01.06.2020 здійснено в порядку ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для м. Ужгорода.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за виконавчим листом 308/11637/15 від 31.08.2016 виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за період з 01.01.2019 по 01.06.2020 є правильним, виконаний державним виконавцем з урахуванням положень ст. 195 СК України та Закону України «Про виконавче провадження» з огляду на те, що відомості про працевлаштування боржника та отримання ним доходів, на час вчинення перерахунку заборгованості, у державного виконавця були відсутні.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування державним виконавцем того, що в період 2019 року він був працевлаштований в Угорській республіці в «ООО «РОМЕР ИМПЛЕКС» і його дохід становив 47 970 грн., з якого, як вважає апелянт, слід вираховувати аліменти, є особистим неправильним тлумаченням скаржником норм законодавства, так як у відповідності до вимог ст. 195 СК України, одержувач аліментів не зверталася до державного виконавця про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості по аліментам прийняті та вчинені відповідно до закону та в межах його повноважень, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Зважуючи на приписи ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зеленяк Сергій Петрович, залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 грудня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 16 липня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: