Житомирський апеляційний суд
Справа №284/1016/20 Головуючий у 1-й інст. Дубовик П. В.
Категорія 16 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №284/1016/20 за позовом ОСОБА_1 до Народицької селищної ради, треті особи ОСОБА_2 , СТОВ «Україна» про визнання бездіяльності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року, ухвалене під головуванням судді Дубовика П.В. в смт. Народичі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просить визнати бездіяльність відповідача, щодо не включення його бабусі ОСОБА_3 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» та визнати за ОСОБА_3 право на отримання державного акту на право колективної власності на землю, як члена КСП «Україна».

В обґрунтування позову зазначає, що його бабуся ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1947 по 1993 працювала в колгоспі ім. Радянської України с. Болотниця, Народицького району, Житомирської області та була його членом. 25.03.1997 зборами уповноважених членів КСП «Україна» було затверджено уточнений список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», які мають право на земельну частку (пай), до якого його бабусю ОСОБА_3 не було включено. Вказує, що 29.02.2000 правонаступником КСП «Україна» стало СТОВ «Україна», яке було ліквідоване рішенням загальних зборів учасників. Зазначає, що 22.04.2020 він звертався зі зверненням до СТОВ «Україна» для отримання інформації про свою бабусю, у зв`язку з чим її не було включено до списку громадян-членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай), однак дане підприємство було ліквідоване, а тому він не спроможний виконати вимоги, щодо визнання бездіяльності про не включення до списку громадян членів КСП «Україна». Вважає, що відповідач безпідставно не включив його бабусю ОСОБА_3 до списку громадян-членів КСП «Україна».

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати бездіяльність відповідача щодо не включення ОСОБА_3 до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна».

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що оскільки його бабуся ОСОБА_3 на час отримання КСП «Україна», с. Болотниця, Народицького району державного акту на право колективної власності на землю працювала в КСП «Україна» та була його членом, має право на земельну частку (пай) в землях реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». Вважає, що невнесення особи до списку, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). На підставі викладеного просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_3 була членом КСП «Україна» на час видачі державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №1/-04-000001 та отримання вищевказаним підприємством зазначеного державного акту.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 ( бабуся позивача).

Згідно довідки архівного сектору Народицької районної державної адміністрації Житомирської області № 0705/М-76 від 16.03.2020 ОСОБА_3 дійсно була членом колгоспу і працювала з 1947 по 1992 роки, зокрема:

з 1947 по 1959 роки працювала в колгоспі ім. Воровського с. Болотниця Народицького району. Згідно протоколу №6 загальних зборів колгоспу ім. Воровського с. Болотниця від 14.02.1959 року колгосп ім. Воровського укрупнено в колгосп «Україна»;

з 1959 по 1963 роки ОСОБА_3 працювала в колгоспі ім. Україна» с. Болотниця Народицького району. Відповідно до протоколу №1 загальних зборів членів колгоспу «Україна» с. Болотниця Народицького району від 21.02.1963 року колгосп «Україна» перейменовано на колгосп «Радянська Україна»;

з 1963 по 1974 роки ОСОБА_3 працювала в колгоспі «Радянська Україна», який згідно протоколу правління колгоспу «Радянська Україна» від 21.02.1974 року об`єднано в колгосп ім. Калініна;

з 1974 по 1986 роки ОСОБА_3 працювала в колгоспі ім. Калініна, який рішенням виконкому Народицької районної ради народних депутатів від 19.02.1986 №32 роз`єднано та утворено колгосп ім. Радянської Армії;

з 1986 по 1996 роки діяв колгосп ім. Радянської України с. Болотниця Народицького району, у якому ОСОБА_3 пропрацювала до 1992 року, що підтверджується копією витягу з особового рахунку № НОМЕР_1 .

Зі змісту листа відділу ГУ Держгеокадастру у Народицькому районі Житомирської області № 9-6-0.28-3/107-21 від 22.01.2021 року вбачається, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Україна» (колгосп «Радянська Україна») с. Болотниця Народицького району Житомирської області серії ЖТ №18-04-000001 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю 06 червня 1995 року.

Відповідно до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна» (колгосп «Радянська Україна») с. Болотниця Народицького району Житомирської області серії ЖТ №18-04-000001 вбачається, що на підставі рішення Болотницької сільської ради від 06 червня 1995 року №4 сесії ХХII скликання КСП «Україна» с. Болотниця Народицького району Житомирської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ №18-04-000001 та передано у колективну власність 1386,8 га землі.

Згідно витягу з протоколу №2 зборів уповноважених членів КСП «Україна» с. Болотниця, Народицького району, Житомирської області від 25.03.1997 ОСОБА_3 не була включена до уточнених списків громадян-членів КСП «Україна», які мають право на земельну частку (пай).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_3 не оформлявся.

Таким чином при розпаюванні земель бабусю позивача не було внесено до списку пайовиків та не видано сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою, другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 , просив визнати за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право на отримання Державного акту право колективної власності на землю, як члена КСП «Україна».

Згідно ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Смерть фізичної особи є юридичним фактом припинення правоздатності.

За правилами ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи ч.1 ст.47 ЦПК України).

Згідно ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП ім. «Україна» 06 червня 1995 року ( ЖТ №18-04-000001), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя вона не оскаржувала невнесення її до списку осіб, що мають право на земельний пай та на видачу сертифіката, та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які підтверджували б наявність у неї права на земельну частку (пай), за її життя не вирішувалося.

Отже, ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності, а тому за нею неможливо визнати право на отримання Державного акту право колективної власності на землю, як члена КСП «Україна».

Таким чином, порушені права ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_3 не можуть бути захищені в обраний ним спосіб захисту.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного по суті висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, проте помилилися щодо мотивів такої відмови, оскаржене судове рішення підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 липня 2021 року.

Головуючий

Судді