Справа № 266/6368/20
Провадження№ 2/266/337/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 липня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Д`яченко Д. О., при секретарі Сологуб Т.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, третя особа: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява представника Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 , в якій позивач просить зобов`язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, під розміщення паркану та займання присадибної території із земель громадської та житлової забудови та стягнути витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (№ довідки 228076662 від 15.10.2020) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності відповідачці ОСОБА_2 16.10.2020 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської радиКукуш Віталієм Павловичем, головним спеціалістом відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі ОСОБА_4 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.10.2020 року. Відповідно до зазначеного акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.10.2020 року встановлено, що відповідачка самовільно зайняла та використовує земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, під розміщення паркану 39,8 м та присадибної території, що є порушенням ст.ст. 125, 126, 211, 212 Земельного кодексу України. З метою належного повідомлення про необхідність усунення виявлених порушень та надання для цього часу відділом контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради відповідачці направлено вказівку (попередження) від 16.10.2020 року № 22/2020 про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства. 23.11.2020 року головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської радиКукуш В. П. та ОСОБА_4 було повторно проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України відповідачкою, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.11.2020 року. Відповідно до зазначеного акта повторної перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.11.2020 встановлено, що відповідачка самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га під розміщення паркану та присадибної території, не звільнила та продовжує її використовувати. Використовуючи спірну земельну ділянку без правовстановлюючих документів, у порушення вимог земельного законодавства, відповідач позбавляє орган місцевого самоврядування права розпоряджатися земельною ділянкою та одержувати відповідні доходи від оренди. За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться зазначена вище земельна ділянка, рішення про передачу у власність або надання у користування відповідачці земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , для наведених цілей не приймалось. Правовстановлюючі документи на самовільно зайняту земельну ділянку у відповідачки відсутні. Добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідачка не звільняє. Відповідачка самовільно зайняла та використовує земельну ділянку у АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, що є порушенням права територіальної громади м. Маріуполя. У зв`язку з викладеним вище, позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник Маріупольської міської ради Балджи К.В. надала заяву у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Васильєва Н.В. до суду не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надавала.

Відповідачка ОСОБА_5 до суду не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надавала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 до суду не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані письмові докази, дійшов висновку про можливість задоволення поданого позову Маріупольської міської ради, виходячи з наступного вмотивування.

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 16.10.2020 року, складеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської радиКукуш В.П., ОСОБА_4 було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України громадянкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що остання самовільно зайняла та використовує земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, під розміщення паркану 39,8 м та присадибної території.

16.10.2020 року відділом контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради на адресу ОСОБА_2 направлено вказівку (попередження) за № 22/2020 про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства.

Відповідно до акта повторної перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.11.2020 року головними спеціалістами відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської радиКукуш В.П. та ОСОБА_4 було повторно проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства України громадянкою ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що остання самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га під розміщення паркану та присадибної території, не звільнила та продовжує її використовувати.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №228076662 від 15.10.2020 року ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 20.11.2020 року за №19267/104-2020 Приморського відділення Центрального ВП ГУНП в Донецькій області адресованого директору департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради було повідомлено про перебування у них кримінального провадження №0000091 від 13.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом самоуправства та задля проведення досудового розслідування прохають надати акт перевірки дотримання вимог Земельного законодавства.

Будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя №2-6321/10 від 03.11.2010 року належить на праві приватної власності по Ѕ гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 15.03.2011 року №29305231, реєстраційний номер 561743 та договором Міни від 02.07.2003 року ВАМ №287764, який зареєстровано в реєстрі за №1211.

Відповідно до договору доручення частини будинку від 01.12.2020 року ОСОБА_2 передала у дар Ѕ частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 . Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2020 року, індексний номер витягу 234955601.

На підставі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

За ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

На підставі ст. 145 Конституції України права органів самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами у разі порушення ними вимог земельного законодавства.

Згідно із п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад.

За ст. 78 ЗК право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, яке набувається та реалізується на підставі Конституції України, ЗК, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЗК землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

За п. «а» ч. 2 ст. 83 ЗК у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК громадяни несуть, зокрема, цивільну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

На підставі ч. 1-3 ст. 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельних ділянок будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Частиною 2 ст.90 Земельного кодексу України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

На підставі ч. 2 ст. 386, 387 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку, права постійного користування або права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Земельним Кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року по справі №1940/1655/18.

Отже, на підставі перелічених правових актів та досліджених доказів, судом під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 , як співвласником буд. АДРЕСА_2 , використовується земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0120 га від розміщення паркану 39,8 м та присадибної території, внаслідок чого частина земель громадської та житлової забудови комунальної власності територіальної громади міста Маріуполя площею 0,0120 га на теперішній час зайнята та використовується відповідачем.

В той же час суд встановив, що ані права користування, ані права власності для використання вказаної земельної ділянки площею 0,0120 га у ОСОБА_2 немає, оскільки у передбаченому земельним законодавством порядку остання не набула такого права.

На теперішній час жодна документація щодо погодження проекту землеустрою ОСОБА_2 для використання зайнятої ним земельної ділянки по АДРЕСА_1 також відсутня.

Крім того, будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить іншим громадянам, що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав.

Таким чином судом було встановлено самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 загальною площею 0,0120 га.

Отже, за встановленими судом обставинами справи вбачається, що у порушення норм земельного законодавства спірна земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, розташована біля будинку по АДРЕСА_1 , самовільно зайнята та використовується під встановлений паркан та прибудинкову територію ОСОБА_2 в порушення земельного законодавства за відсутності правовстановлюючих документів на право власності або право користування такою земельною ділянкою площею 0,0120 га.

Таким чином суд дійшов переконання, що на підставі наведеного вмотивовані заявлені позовні вимоги Маріупольської міської ради підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом зобов`язання ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту ним земельну ділянку площею 0,0120 га по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови, яка використовується під розміщення паркану та присадибної території, із приведенням її у приданий для використання стан, зі стягненням за ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору в сумі 2102 грн.

Керуючись ст. 12, 78, 83, 116, 125, 211, 212 Земельного кодексу України, ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її до придатного для використання стану, третя особа: ОСОБА_3 , задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в АДРЕСА_1 , площею 0,0120 га, під розміщення паркану та займання присадибної території із земель громадської та житлової забудови.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Маріупольської міської ради Донецької області, , витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Маріупольська міська рада Донецької області, , юридична адреса: м. Маріуполь, пр. Миру 70.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено та підписано 21 липня 2021 року.

Суддя: Д`яченко Д. О.