Справа № 288/415/21
Провадження № 2/288/160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань - Костюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє в інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська селищна рада Житомирської області про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі), що діє в інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 (далі - відповідач- 1), ОСОБА_6 (далі - відповідач- 2), ОСОБА_7 (далі - відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська селищна рада Житомирської області про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, в якому посилається на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності (по 1/4 частці) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 25 березня 2011 року Кривенською сільською радою.

Реєстрація права власності проведена Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради" 24 травня 2011 року, номер витягу 30062812.

На даний час в належній їм квартирі в якій вони постійно проживають за вказаною вище адресою крім них зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не є членами їхньої сім`ї та не пов`язані з нами спільним побутом.

У зв`язку з виїздом до іншого населеного пункту відповідачі з 2004 року не проживають за адресою місця своєї реєстрації.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідачів з проханням добровільно знятися з реєстрації місця проживання, але вони відмовляються.

Факт реєстрації відповідачів у належній їм квартирі заважає повноцінно нею користуватися та розпоряджатися. Через реєстрацію відповідачів у квартирі, вони не можуть оформити житлову субсидію, і вимушені сплачувати комунальні послуги у повному обсязі, що ставить їхню родину у скрутне матеріальне становище у зв`язку із значним підвищенням тарифів на комунальні послуги.

Своїм небажанням знятись з реєстрації відповідачі чинять їм як власникам майна перешкоди в користуванні власністю.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, а також те, що відповідачі не проживають за місцем своєї реєстрації понад п`ятнадцять років, не сплачують комунальних платежів, не отримують кореспонденції, не беруть участі у проведенні поточних ремонтів, в будинку відсутні їх особисті речі, вважають, що відповідачів можливо визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивачі просять усунути їм ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви в яких просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачі в судові засідання 07 липня 2021 року та 19 липня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, відповідно до п. 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до Судових викликів № 288/415/21/7000 -7002 від 23 червня 2021 року та № 288/415/2/7518-7520 від 07 липня 2021 року розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідачі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був повідомлені про розгляд справи.

Частиною 11 статті 128 ЦПК України визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Свідки ОСОБА_8 в судовому засіданні дала пояснення, що це був колгоспний будинок і так як ОСОБА_6 та вона працювали в колгоспі, їм дали квартиру. В майбутньому дані будинки були передані сільській раді, і ті хто в них проживав отримали згоду на приватизацію цих квартир. В 2006 році вона працювала головою сільської ради та може зазначити, про те, що відповідачі в 2006 році вибули, чоловік ОСОБА_10 відбував покарання в тюрмі та не бажаючи з ним спілкуватися вона вибула в невідомомо напрямку, протягом цього часу дана особа ОСОБА_11 не зверталася до сільської ради за довідками, не приїздила та не спілкувалася з кумами, які також проживають в даному селі. Дана квартира була надана ОСОБА_1 , який проживає там з родиною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло виданого 25 березня 2011 року сільським головою с. Криве, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Квартиру приватизовано згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» Загальна площа становить 63,9 кв. м./а.с.9/

На підставі вищевказаного свідоцтва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували своє право власності по ј за кожним на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 24 травня 2011 року № 30062812./а.с.10/

Відповідно до довідки № 31 від 23 лютого 2021 року Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області вбачається, що згідно погосподарської книги № 2 за 2001-2005 роки, особовий рахунок АДРЕСА_2 зареєстровані та проживали за адресою: чоловік - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жінка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пасинок - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований з 2008 року за адресою: АДРЕСА_3 . В серпні 2004 року в погосподарській книзі № 2

зроблено запис про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вибули без зняття з реєстрації. Дані особи вибули та фактично не проживають з 2004 року на території Попільнянської селищної с. Криве. /а.с.11/

Згідно листа від 23 квітня 2021 року № 02-13/600 та копії виписки з погосподарської книги № 2 за 2001-2005 роки, особовий рахунок 170 по АДРЕСА_1 , Попільнянської селищної ради Житомирської області, за даними Кривенського старостинського округу Попільнянської селищної ради за даною адресою зареєстровані та проживали: мати - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В серпні 2004 року в погосподарській книзі № 2 за 2001-2005 роки зроблено запис про те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вибули з с. Криве без зняття реєстрації. Вищевказані особи з серпня 2004 року по даний час не проживають на території Попільнянської селищної ради. /а.с.26-27/

Судом встановлено, те що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживають за адресою АДРЕСА_1 , з 2004 року, тобто не використовують житло за цільовим призначенням - для проживання, а використовують його лише для свого реєстраційного обліку. Місце проживання їх на даний час не відоме.

Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Як вбачається з частини 2 статті 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Пунктом 1, частини 1 статті 346 цього Кодексу встановлено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч. 1 ст. 391 ЦК України.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами

його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України)

із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме: від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Вказана обставина встановлена на підставі частини першої статті 81 ЦПК України.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс12.

Відповідно до вимог статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Стаття 107 ЖК України зазначає, що наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Частина 1 статті 7 вказаного Закону зазначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Пункт 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» від 12.04.1985 року вказує, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені обставини в їх системному зв`язку свідчать, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 втратили право на користування квартирою що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»; статтями 64, 71, 72, 107 ЖК України; статтями 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81,128, 141, 211, 223, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє в інтересах та як законний представник неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська селищна рада Житомирської області про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , та малолітньої дочки ОСОБА_4 , перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 302 гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 302 гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 302 гривень 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко