Ухвала

Іменем України

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 2-118/2011

провадження № 61-10284ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва

від 01 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛТД», про заміну сторони (стягувача) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛТД», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) щодо виконання судових рішень у вищевказаній справі, а саме з публічного акціонерного товариства«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Заяву обґрунтовано тим, що за договором відступлення права вимоги

від 31 серпня 2020 року № 2302/К/3 ПАТ «Дельта Банк» відступило

ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 23/МС/К-07

від 14 листопада 2007 року, укладеним між фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності та втрата ним статусу фізичної особи-підприємця не припиняє його зобов`язань за укладеними договорами, а залишаються за ним як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня

2021 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного

суду від 18 травня 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому листі у вищевказаній справі, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва, з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

У червні 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2021 року (надійшла до суду 23 червня 2021 року), вякій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій належним чином не досліджено всі обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 09 листопада 2012 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ТОВ «Аляска ЛТД», ФОП ОСОБА_1 про

стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто

з ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» 268 155,53 грн заборгованості за тілом кредиту, 160 828,17 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 67 071,63 грн заборгованості за комісією, 31 889,33 грн пені, а всього 527 944,66 грн заборгованості за кредитним договором № 23/МС/К-07

від 14 листопада 2007 року. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «Аляска ЛТД» в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» 268 155,53 грн заборгованості за тілом кредиту, 160 828,17 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 67 071,63 грн заборгованості за комісією, 31 889,33 грн пені, а всього - 527 944,66 грн заборгованості за кредитним договором № 23/МС/К-07 від 14 листопада 2007 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30 січня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, апеляційну скаргу

ФОП ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2012 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі

527 944,66 грн та в частині стягнення судових витрат з ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 527 944,66 грн відмовлено. Це ж рішення суду в частині стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з ФОП ОСОБА_1 та

ТОВ «Аляска ЛТД» змінено. Викладено абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 ,

ТОВ «Аляска ЛТД» в солідарному порядку на користь ПАТ «Дельта Банк» 268 155,53 грн заборгованості за тілом кредиту; 160 828,17 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 67 071,63 грн заборгованості за комісією; 31 889,33 грн пені, а всього 527 944,66 грн заборгованості за кредитним договором № 23/МС/К-07 від 14 листопада 2007 року. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 1 609,50 грн судових витрат. В іншій частині вказане рішення суду залишено без змін».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 10 липня 2013 року касаційну скаргу

ФОП ОСОБА_1 відхилено. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 30 січня 2013 року та рішення Ленінського районного суду

м. Миколаєва від 09 листопада 2012 року в незміненій частині залишено без змін (провадження № 6-9651св13).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05 листопада

2013 року визнано кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» на суму

5 197 262,87 грн, до якої увійшла заборгованість ФОП ОСОБА_1 по кредитному договору № 23/МС/К-07 від 14 листопада 2007 року. Зобов`язано ліквідатора Прохорова В. С. включити грошові вимоги

ПАТ «Дельта банк» у сумі 5 197 262,87 грн до першої черги реєстру вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 які забезпечені заставою.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03 липня

2014 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 . Грошові вимоги кредиторів, незадоволені за недостатністю майна банкрута, вважати погашеними.

31 серпня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено договір № 2302/К/3 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Відповідно до вказаного договору ПАТ «Дельта Банк» відступає новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуває права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 23/МС/К-07

від 14 листопада 2007 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1

та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого

є ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 26-31, том 2).

У пункті № 28 додатку № 1 вищевказаного договору визначено боржника ФОП ОСОБА_1 (а. с. 21, том 2).

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені

в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора

у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги)

є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу. Правонаступництво у матеріальних правовідносинах є підставою для процесуального правонаступництва на підставі статті 442 ЦПК України.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони (стягувача) у справі щодо виконання судових рішень, суд першої інстанції,

з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшли правильного висновку про заміну сторони у виконавчому документі. Суди обґрунтовано виходили з того, що передача кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення прав вимоги є матеріальним правонаступництвом і правонаступник кредитора має право звертатися на підставі статті 442 ЦПК України до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Порядок застосування судами статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України відповідає правовій позиції, викладеній, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що однією із особливостей припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються,

а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересовані особи: стягувач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛТД», про заміну сторони (стягувача) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Аляска ЛТД», фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Коломієць