Справа № 144/1074/21
Провадження № 2/144/664/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"20" липня 2021 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «ГОУФІНГОУ» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю « ГОУФІНГОУ» про захист прав споживачів, в якій просить визнати недійсним договір № /280587 від 02.07.2020 року.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позов не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, до неї не додано оригіналу та/або копії оспорюваного договору, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ», який позивач просить визнати недійсним.

У додатках до позовної заяви зазначена копія договору № /280587 від 02.07.2020 року, проте згідно акту суду про відсутність вкладень від 15.07.2021, під час розкриття поштового конверту, який надійшов від ОСОБА_1 не виявлено копії указаного договору, що позбавляє суд можливості ідентифікувати предмет позову.

Разом з тим, до позовної заяви долучено клопотання позивача про витребування доказів, що підтверджують отримання ОСОБА_1 інформаційного листа щодо сукупної вартості вказаних кредитних зобовязань відносно даного кредитного договору та оригіналу договору позики.

З цього приводу слід зауважити, що статтею 84 ЦПК України передбачено можливість витребування доказів лише у разі неможливості самостійного надання таких стороною. При цьому суд для належного встановлення підстав, що дозволяють витребувати певні документи, повинен вивчити докази, які підтверджують неможливість подання таких матеріалів стороною самостійно.

Всупереч цим вимогам, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з відповідними запитами, а також доказів відмови у наданні копії оспорюваного договору та інформаційного листа, що в подальшому, при наявності заяви про розгляд справи у відсутність позивача, створить перешкоди у вирішенні клопотання щодо витребування доказів.

З огляду на вказане, позивачу слід надати суду належним чином засвідчену копію договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ГОУФІНГОУ», який він просить визнати недійсним, або докази на підтвердження звернення до відповідача з відповідними вимогами про надання цього договору та докази на підтвердження відмови відповідача у наданні такого для суду і учасників судового розгляду.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн.

Позивач звернувся до суду з визнання договору позики недійсним, але в мотивувальній частині позову посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Захист інтересів споживачів фінансових послуг є метою державного регулювання ринків фінансових послуг також відповідно до пункту 2 статті 19 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12 липня 2001 року.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Водночас позивачем до позовної заяви не додано копії оспорюваного договору, що у свою чергу позбавляє суд можливості перевірити доводи позивача щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору. Отже, позивачем не надано документального підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

У зв`язку з викладеним, позивачу слід сплати судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908,00 грн. за вимогу немайнового характеру.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань.

У позовній заяві позивачем зазначено місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» - м. Київ вул. Хорива, 1А.

Проте, звернувшись в суд із позовом до ТОВ «ГОУФІНГОУ» про визнання кредитного договору недійсним, відповідно до вимог пунктів 4, 5 частини 3 ст. 175 ЦПК України, позивач не зазначила і не виклала всіх обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, із посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів».

Не зазначення позивачем таких обставин позбавляє суд можливості визначити підсудність згідно положення частини 5 ст. 28 ЦПК України, за яким позивач вправі пред`явити позов про захист прав споживача за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача не те, що у тексті позовної заяви та додатків оспорюваний договір вказаний як договір займу, договір позики, кредитний договір тощо, що також слід привести у відповідність.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Позивачу слід взяти до уваги, що якісна підготовка справи до судового розгляду спрямована, в першу чергу, на захист прав самого позивача та має на меті забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, наслідком чого є економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов`язаних із безпосереднім розглядом справи.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням вимог ЦПК України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Гоуфінгоу» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Довгалюк