Справа № 509/2239/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/2239/21 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету в особі Овідіопольської селищної ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач, орган опіки та піклування орган опіки та піклування виконавчого комітету в особі Овідіопольської селищної ради, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивує тим, що після розлучення батьків малолітня ОСОБА_1 проживала з матір`ю, батько з дитиною не спілкувався, матеріально не забезпечував. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , мати малолітньої ОСОБА_1 . Після смерті матері, дитина влаштована до родини ОСОБА_4 , яка є її бабусею та мешкає разом з нею. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2021 року, за місцем проживання ОСОБА_4 створені необхідні умови для виховання та проживання малолітньої ОСОБА_1 30.03.2021 року батько малолітньої дитини прибув до служби у справах дітей Овідіопольської селищної ради та зазначив, що не має можливості виховувати доньку ОСОБА_1 , він не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований та надав нотаріально завірену згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Бабуся малолітньої ОСОБА_1 офіційно працевлаштована, має постійний заробіток та бажання піклуватися і доглядати за онукою

Означена ситуація стала предметом розгляду, та органом опіки та піклування Овідіопольської селищної ради винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 12.05.2021 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області 08.08.2019 року, актовий запис № 119 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.03.2021 року, актовий запис № 220 (а.с. 9).

Згідно з наказом служби у справах дітей Овідіопольської селищної ради від 24.03.2021 року № 34-2021 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_1 до родини ОСОБА_4 », малолітня ОСОБА_1 була влаштована до родини ОСОБА_4 , яка є бабусею малолітньої і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2021 року складеного комісією у складі начальника служби у справах дітей Овідіопольської селищної ради, головного спеціалісті у справах дітей Овідіопольської селищної ради, фахівця з соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» з`ясовано, що за місцем проживання ОСОБА_4 створені необхідні умови для виховання та проживання малолітньої ОСОБА_1 .

30.03.2021 року ОСОБА_2 прибув до служби у справах дітей Овідіопольської селищної ради та заначив, що не має можливості виховувати малолітню доньку ОСОБА_1 , оскільки не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, та надав нотаріально завірену заяву в якій надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки.

Бабуся малолітньої ОСОБА_1 , ОСОБА_4 офіційно працевлаштована, має постійний заробіток, в неї є бажання піклуватися та доглядати за онукою.

Згідно висновку органу опіки та піклування Овідіопольської селищної ради вбачається, що з метою охорони та захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доцільно позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до роз`яснень пунктів 15 та 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для матері (батька), так і для дитини, які визначені ст. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позов про позбавлення батьківських прав представником позивача заявлено з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 164 СК України, яка передбачає ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29.06.2004 року №1906-ІV).

Відповідно до ст. 51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст. 150, 151, 153-156 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно встановлено, що відповідач ухиляюєься від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, тому такий крайній захід впливу на відповідача, як позбавлення батьківських прав, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155 суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 в дохід держави суму судового збору у розмірі 908 (дев"ятсот вісім) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26.07.2021 року.

Головуючий: Є. М. Панасенко