Справа № 202/426/15-ц
Провадження № 6/202/123/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Весненко І.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана заява. В обґрунтування вимог заяви, директор ТОВ « Дніпрофінансгруп» - Скребець О.С. посилався на те, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було постановлено рішення, яким в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банка стягнуто заборгованість за кредитним договором. В подальшому право вимоги вказаної вище заборгованості за відповідним договором перейшло до заявника, в зв`язку із чим останній просив замінити сторону стягувача у виконавчому листі з примусового виконання рішення суду. Розгляд заяви просив проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

З наданих представником заявника документів вбачається, що копія заяви про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до положень ст. 183 ЦПК України, була направлена сторонам, що підтверджується реєстром відправлення.

В судове засідання сторони (учасники) не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст. 247, абзац 2 ч. 3 ст. 442 ЦПКУ України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником, а відповідно до ч. 5 цієї статті, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015 позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 8/2007/840-К/1474-Н від 25.10.2007 в розмірі 207942 долари США 40 центів, яка складається з суми заборгованості за кредитом 113002,88 долари США, суми заборгованості по сплаті відсотків 94939,52 долари США, а також стягнути суму в розмірі 486311 грн. 37 коп., яка складається з суми нарахованої пені 308021,92 грн. та штрафу 178289,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір в сумі 1827,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір в сумі 1827,00 грн.

29.04.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Фінрайт» був укладений договір про відступлення прав вимоги № GL3N217214, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги за кредитними договорами.

12.05.2020 між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладений договір про відступлення прав вимог № GL3N217214 за умовами якого ТОВ «ФК «Фінрайт» відступив заявнику право вимоги, за кредитними договорами.

Згідно п. 2 Договору про відступлення права вимоги від 12.05.2020, за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами.

Як вбачається із додатку № 1 до договору GL3N217214 про відступлення прав вимоги, укладеного 12.05.2020, наявна інформація про боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України,ст. 442 ЦПК України та ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 справа № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у рішенні від 29.06.2004 у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: «Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом», а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду. винесеним на користь заявника, складає порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21.03.2018 по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що на підставі договору про відступлення прав вимоги змінилась сторона у виконавчому провадженні, а саме відбулась заміна стягувача на заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а тому, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження з виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.2015, у цивільній справі № 202/426/15-ц, провадження № 2/202/1730/2015, за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, з стягувача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (місцезнаходження: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд. 2, оф. 205, ).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Кухтін