Справа № 181/377/21
Провадження № 2/181/115/21
"22" липня 2021 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу,
Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що в серпні 2019 року він за усним договором займу передав у борг ОСОБА_2 для особистих потреб 2000 гривень. Отриману суму боргу боржник ОСОБА_2 на підставі усного договору займу зобов`язалася повернути до серпня 2020 року. У зазначений строк остання грошові кошти не повернула, попросила надати їй додатковий строк для повернення боргу та надала йому особисте письмове боргове зобов`язання про підтвердження факту отримання в борг 2000 гривень, які зобов`язалася повернути до 25 квітня 2021 року. В цей час ОСОБА_2 на його телефонні дзвінки не відповідає, ухиляється від переговорів про повернення грошового боргу. Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму грошового боргу у розмірі 2000 гривень та судові витрати.
Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2021 року відкрито спрощене провадження у справі, в якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.15-16).
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, згідний на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду не відомі, викликалася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 08.05.2021 року та 08.06.2021 року, довідками про доставку смс-повідомлень від 06.05.2021 року та 01.06.2021 року, причину неявки не повідомила.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що в серпні 2019 року позивач за усним договором займу передав у борг відповідачу для особистих потреб 2000 гривень. Отриману суму боргу боржник ОСОБА_2 на підставі усного договору займу зобов`язалася повернути до серпня 2020 року. У зазначений строк остання грошові кошти не повернула, попросила надати їй додатковий строк для повернення боргу та надала особисте письмове боргове зобов`язання про підтвердження факту отримання в борг 2000 гривень, які зобов`язалася повернути до 25 квітня 2021 року. Дані обставини підтверджуються власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою від 05 жовтня 2020 року (а.с.9).
Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Встановлено, що розписка містить необхідні умови договору позики, зокрема, дату її складання, отримання грошових коштів в конкретно визначеній сумі та зобов`язання щодо їх повернення, строк повернення, при цьому написана власноручно ОСОБА_2 ..
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
Позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача ОСОБА_2 з вимогою повернути борг, однак вона борг не повертає.
Таким чином суд може зробити висновок проте, що правова природа цих правовідносин витікає з правочину, коли позикодавець виконав свій обов`язок перед кредитором і передав останньому грошові кошти, про що було складено відповідну боргову розписку, у зв`язку з чим позикодавець набув право на повернення боргу кредитором.
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, судом встановлено, що розписка від 105 жовтня 2020 року містить усі вищевказані реквізити, та дає підстави стверджувати про наявність підстав для стягнення коштів за цією розпискою, тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 2000 гривень.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 908 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.207, 527, 533, 545, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 274-279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення грошового боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , суму грошового боргу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судові витрати по справі в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст судового рішення складено 22 липня 2021 року.
Суддя: Л. Ф. Літвінова