Провадження № 2-з/760/697/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2021 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, в якій ОСОБА_1 просить суд зупинити стягнення у виконавчому провадженні №65852285, відкритому на підставі виконавчого напису №50763 від 24.05.2021 року, вчиненого нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №50763 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 19725,50 грн. 18 червня 2021 року, державним виконавцем Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кокозій Інною Володимирівною., було відкрито виконавче провадження №65852285 на підставі виконавчого напису №50763 від 24.05.2021 року.

ОСОБА_1 зазначає, що подає вищевказану заяву до подання позовної заяви про визнання виконавчого напису, що видала приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, а питання щодо законності вчинення вищевказаного виконавчого напису є спірним і буде вирішуватися судом, оскільки зазначена у виконавчому написі сума грошових коштів не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, також сума заборгованості, що вказана у виконавчому написі розрахована неправильно, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суд встановив таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2, 6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію, відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З матеріалів заяви про забезпечення позову, поданої до пред`явлення позову до суду, вбачається, що 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №50763 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 19725,50 грн.

В подальшому 18 червня 2021 року, державним виконавцем Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кокозій Інною Володимирівною було відкрито виконавче провадження №65852285 на підставі виконавчого напису №50763 від 24.05.2021 року.

Як зазначалося вище положеннями частини другої статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Однак приписи пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України чітко встановлюють, що такий вид забезпечення як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа допускається у разі, якщо виконавчий документ, щодо якого слід зупинити стягнення, оскаржується боржником у судовому порядку.

Водночас з матеріалів поданої заяви вбачається, що заявниця лише має намір звернутися до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і просить забезпечити її майбутній позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржуватиметься в судовому порядку. Отже, вказаний у заяві про забезпечення захід забезпечення позову не узгоджується з приписами пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України та є передчасним.

Таким чином, заявник не позбавлений права звернутися до суду з заявою про забезпечення позову при пред`явленні відповідного позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Отже, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову до суду відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 149-154, 157 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя