Номер провадження: 22-з/813/242/21
Номер справи місцевого суду: 496/1995/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Цюри Т.В. у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2021 року про відмову в забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2021 року про відмову в забезпеченні позову.

16 липня 2021 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про відвід судді Цюри Т.В., з підстав не довіри суду та упередженого ставлення судді до нього у даній справі.

На думку ОСОБА_1 обставинами, що викликають недовіру судді Цюри Т.В. та упередженого ставлення судді до нього у даній справі є те, що суддя Цюра Т.В. відмовила у розгляді другого та третього доповнень до апеляційної скарги, які, на його думку подані в межах строку, оскільки суддя Цюра Т.В. почала обчислювати процесуальний строк з дати ухвали суду першої інстанції, тобто з 10.06.2021 року, в той час як відлік процесуального строку потрібно обчислювати з 24.06.2021 року (з дати отримання позивачем ухвали з інтернету) або з 26.06.2021 року (з дати отримання позивачем ухвали по пошті), а тому на думку заявника, подані ним до суду 29.06.2021 року - друге доповнення та 02.07.2021 року - третє доповнення до апеляційної скарги подані в межах процесуального строку, що на думку заявника свідчить про упереджене ставлення судді до нього по справі і є підставою для її відводу.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши підстави про відвід судді Цюрі Т.В. викладені у заяві, приходжу до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п. 49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п. 136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п. 103,107).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. (заява №7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Як вбачається іздоводів ОСОБА_3 викладених у заяві про відвід судді фактично підставою для відводу судді Цюри Т.В. є незгода заявника з ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 08 липня 2021 року, якою повернуто заявнику друге доповнення до апеляційної скарги, подане ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2021 року про відмову в забезпеченні позову 29 червня 2021 року та третє доповнення до апеляційної скарги, подане ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2021 року про відмову в забезпеченні позову 02 липня 2021 року.

Однак, розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду слід зазначити, що суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності судді при вирішенні процесуальних питань, вказані у заяві обставини свідчать про незгоду заявника із процесуальними рішеннями судді, що відповідно до положень п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Одеського апеляційного суду Цюри Т.В. при розгляді даної цивільної справи.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Враховуючи, що вказані підстави для відводу судді, належним чином не доведені та у встановленому порядку не підтверджені заявником, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського апеляційного суду Цюри Т.В. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Цюри Т.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди- відмовити.

Повернути матеріали справи для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 10 червня 2021 року у встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23 липня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький