Справа № 345/2616/21
Провадження № 4-с/345/9/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді - Кулаєць Б.О.,

з участю: секретаря судового засідання - Заткальницької Н.І.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

державного виконавця - Манелюк Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , особа, на неправомірні дії якої подається скарга, старший державний виконавець Манелюк Наталія Ярославівна, про визнання дій старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд скасувати постанову державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни про арешт коштів боржника від 01.10.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок від Калуського управління Пенсійного фонду як пенсія на ім`я ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» та визнати дії державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни про арешт коштів боржника на вказаному пенсійному рахунку протиправними.

Окрім цього, скаржником подано клопотання про поновлення процесуального строку, а саме: строку на подання скарги на дії державного виконавця Манелюк Н.Я. по винесенню постанови від 01.10.2020 про накладення арешту на кошти боржника в частині пенсійних виплат.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадження ДВС перебуває кілька виконавчих проваджень про стягнення з нього коштів на користь Калуської міської ради. Тому, в зв`язку з наявністю даних виконавчих листів, державний виконавець вчиняє певні дії і приймає різні рішення у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», як в даному випадку вчинив, наклавши арешт на кошти боржника. Також стало йому відомо, що на підставі виконавчого листа, направленого державним виконавцем до Калуського управління Пенсійного фонду, з його пенсії утримуються кошти у розмірі 20% від суми нарахованої пенсії. Отже, пенсійні кошти, які спрямовує Управління пенсійного фонду у м.Калуш на його банківський пенсійний рахунок, є такими, що пройшли процедуру стягнення у розмірі не більше 20% і мали би бути доступними для його особистого використання. Так, він не контролював розмір поступлень коштів з Пенсійного фонду, так як він має допомогу від дітей. Однак, коли він 15.06.2021 намагався пенсійною карткою розрахуватися за комунальні платежі, оператором банку йому було відмовлено та повідомлено про наявність арешту на кошти, накладеного у відповідності до постанови державного виконавця і неможливістю здійснювати будь-які платіжні операції даною карткою. При цьому, на його адресу жодних постанов про накладення арешту на його кошти не надходило. У зв`язку з цим він не може отримувати пенсію, яка являється єдиним джерелом його існування, що призводить до того, що в нього не має можливості оплачувати комунальні платежі та взагалі існувати. Вважає, що накладення арешту на спеціальні банківські рахунки є незаконним та перевищенням повноважень державного виконавця. Зазначає, що при кожній виплаті пенсій загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадку окремо передбачених законодавством України 50% пенсійної виплати. Отже, при всіх відрахуваннях, навіть за кількома виконавчими документами за пенсіонером у всякому разі повинно бути збережено 50 % пенсії. Тому, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати пенсії, грубо порушує конституційні права громадян. Так, відомості про арешт коштів, в тому числі, і на пенсійному рахунку дізнався лише 15.06.2021, а, отже, ним не пропущено десятиденний термін для звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця. На підставі викладеного, він змушений звернутись до суду із даною скаргою.

У судовому засіданні державний виконавець Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Манелюк Наталія Ярославівна просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 та не скасовувати постанову про арешт коштів боржника від 01.10.2020 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок, посилаючись на наступне.

У неї в провадженні знаходиться зведене виконавче провадження №6115068 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб та держави коштів. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Таким чином, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів.

Тому, державним виконавцем були вжиті всі передбачені законом дії для виконання рішення суду в повному обсязі, в тому числі і арешт коштів боржника, які були накладені постановою державного виконавця від 01.10.2020.

Окремо наголошує, що згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом в постанові від 03.02.2021 року у справі №756/1927/16-ц, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статусу вкладу.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, державного виконавця, проаналізувавши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Щодо пропуску строку оскарження постанови від 01.10.2020, то ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що тільки 15 червня 2021 року при намаганні розрахуватися пенсійною карткою за комунальні рахунки він дізнався про накладення арешту на кошти і неможливість здійснювати будь-які операції даною карткою. 15 червня 2021 року ним отримано копію постанови про арешт коштів боржника від 01.10.2020. Однак питання скасування накладеного арешту не вирішено.

Старший державний виконавець в судовому засіданні стверджувала, що ОСОБА_1 знав про прийняту постанову фактично одразу після її прийняття, вона особисто тричі відправляла копію цієї постанови скаржнику, однак підтверджуючих доказів цього суду не надала.

З огляду на наведене, суд вважає, що скаржнику слід поновити пропущений строк на оскарження постанови про арешт коштів.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у Калуському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)перебуває зведене виконавче провадження № 61150168 з примусового виконання виконавчого листа № 345/571/20, виданого 17 вересня 2020 року Калуським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105 694,94 грн. та наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 по справі 909/736/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 444 716,51 грн. (а.с. 29-34).

Постановою старшого державного виконавця Калуського МРВ ДВС ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) Манелюк Н.Я. від 01 жовтня 2020 року про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, на належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 10, 34).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 15.06.2021 ОСОБА_1 має в АТ КБ "ПриватБанк" картку (рахунок), на яку він отримує пенсійні виплати. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, в даному випадку, банк після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику мав би повідомити, що рахунок, на який накладено арешт, є рахунком зі спеціальним режимом призначення, на який законом заборонено накладення арешту, і повернути зазначену постанову без виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч. 2 ст. 70 вказаного Закону з пенсії боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

При цьому, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчі дії з примусового виконання виконавчих документів в рамках зведеного виконавчого провадження № 61407114 проводяться старшим державним виконавцем Манелюк Н.Я. у відповідності до норм діючого законодавства.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Документи щодо наявності рахунків, на які заборонено звертати стягнення, від банківських установ, зокрема АТ КБ "ПриватБанк" на адресу Калуського МРВ ДВС не надходили.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15 кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Згідно з постановою ВП Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 905/1360/19 саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Такий самий висновок вбачається і в Постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61/10611св20).

З урахуванням викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнаннями неправомірними дій державного виконавця щодо арешту коштів ОСОБА_1 , оскільки, виносячи оскаржувану постанову державний виконавець діяла у відповідності до вимог чинного законодавства та з метою виконання рішення суду, яке набрало законної сили, та на даний час залишається невиконаним.

Враховуючи невиконання рішення боржником, та за наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення грошової суми, виконавець мала всі законні підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно, в тому числі на кошти боржника, що знаходяться на його рахунках у банках. Тому така постанова є законною і правомірною.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Підстави вважати, що державний виконавець наклав арешт на кошти боржника на рахунок № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 , відкритий у АТ КБ ПАТ КБ «ПриватБанк», який є пенсійним, відсутні. У матеріалах справи відсутні докази того, що рахунок № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_2 відкритий у АТ КБ «ПриватБанк»є саме пенсійним та таким, нарахування пенсії на який є його єдиним призначенням. З довідки КБ «ПриватБанк» не вбачається, що на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», нараховується виключно пенсія. З вказаної довідки, навпаки, випливає те, що на відкритий ОСОБА_1 рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши зміст постанови, надані докази у їх сукупності і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд не встановив протиправності в діях виконавця і не встановив підстав для скасування вказаної постанови у вказаній заявником частині. При цьому суд бере до уваги те, що скаржник обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом подання скарги на дії виконавця, при цьому сторони не заявляли клопотань щодо участі у розгляді справи представника АТ КБ "Приватбанк".

Таким чином у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 260, 261, 353, 450, 451ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на подання даної скарги.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , особа, на неправомірні дії якої подається скарга, старший державний виконавець Манелюк Наталія Ярославівна, про визнання дій старшого державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Манелюк Наталії Ярославівни протиправними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.07.2021.

Суддя: