Справа № 462/606/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря - Дмитрук Р.-А.Р.

представника позивача адвоката Сарвас М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 , в ході судового розгляду проведено заміну позивача на його правонаступника ОСОБА_1 як нового власника квартири, звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адрсою: АДРЕСА_1 . Заявлені позовні вимоги обгрунтовано тим, що 10.02.2021 року між правонаступником позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З моменту укладення вказаного договору та проведення державної реєстрації речових прав на вказану квартиру ОСОБА_1 набув права власності на квартиру. При цьому, на момент відчуження згаданої квартири згідно договору купівлі продажу між попереднім власником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квартирі було зареєстровано дві особи, а саме ОСОБА_3 (на той час власник квартири) та її син ОСОБА_2 . Згідно передбаченої договором купівлі-продажу умови ОСОБА_3 та відповідач повині були звільнити квартиру та знятись з реєстраційного обліку до 29.01.2020 року. Однак, в порушення умов договору вказані особи добровільно не знялись з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_4 до органу реєстрації про зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останню було знято з реєстрації вказаної квартири, однак щодо зняття з реєстрації ОСОБА_2 надано відмову, оскільки він не здійснював відчуження квартири. При цьому, відповідач понад рік не проживає за вказаною адресою, не приймає участі в оплаті комунальних послуг, які розраховуються із врахуванням кільості зареєстрованих осіб, платежі за надані послуги сплачуються позивачем самостійно та створює додаткові витрати для нього. Відповідач не бажає добровільно знятись з реєстраційного обліку, чим порушує право вільного користування та розпоряджання квартирою, яка на праві власності належить позивачу. Враховуючи, що відповідач зареєстрований у квартирі за згодою його матері, ОСОБА_3 , як член її сім`ї, право власності якої на квартиру припинено та новим власником є позивач, договір найму між сторонами не укладався та відповідач не є членом його сім`ї нового власника квартири, тому просить позов задоволити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 03.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.06.2021 року проведено заміну позивача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сарвас М.М. позов підтримала у повному обсязі, покликаючись на мотиви, наведені в такому, доповнила, що відповідач більше року не проживає у квартирі АДРЕСА_2 , всупереч умовам договору купівлі-продажу добровільно не знявся з реєстраційного обліку у вказаній квартирі, чим створює перешкоди у вільному користуванні даною квартирою позивачу як новому власнику квартири. Просить позов задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в т.ч. і шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.

У визначений судом відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подано, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду також не надходила.

Третя особа у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання пояснень на позовну заяву наданим правом також не скористалась, про поважність причин не подання пояснень суд не повідомлено, заява про поновлення строку для подання пояснень на позовну заяву до суду також не надходила.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Щебивковк О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 91, на праві приватної власності належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки № 333 від 21.01.2020 року на момент укладення вказаного договору купівлі-продажу у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані 2 осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (власник) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син).

Згідно п. 8 зазначеного Договору купівлі-продажу продавець зобов`язувався знятись з реєстрації та звільнити вищевказану квартиру разом із членами сім`ї, а також сплатити усі житлово-комунальні платежі до 28 січня 2020 року.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_4 про зняття з реєстрації місця проживання від 15.05.2020 року у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 згідно п. 11 пост. 207 КМУ від 02.03.2016 року відмовлено, оскільки особа не здійснювала відчуження майна.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Дзерою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 63 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 набув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приписами ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.(ч. 2 ст. 29 ЦК України).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які маютьу приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Поруч з цим, з аналізу статтей 383, 391, 405 ЦК України та статтей 150, 156 ЖК України у поєднанні зі статтею 64 ЖК України вбачається, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі більше року не проживає, в тому числі не проживав у ній і на момент набуття права власності на вказану квартиру новим власником позивачем ОСОБА_1 , не відноситься до членів сім`ї позивача, жодних угод чи домовленостей між ним і позивачем як новим власником майна щодо порядку користування згаданою квартирою не укладалось.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 і не проживає в цьому житлі понад один рік, в судовому засіданні не встановлено наявності будь якої домовленості між ним і власником житла щодо порядку користування згаданою квартирою, а тому суд приходить до висновку, що позовна заява підставна та відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 908 грн. сплаченого при подачі позовної зави судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-283 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - кв. АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім) грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації невідомо.

Повне заочне рішення суду складено 08 липня 2021 року.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз