Провадження №2/760/4586/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

за участю секретаря Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить: поновити його на роботі на посаді провідного бухгалтера відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів в Територіальному управлінні аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони та Генеральному штабу Збройних Сил України;

стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2019 до дня поновлення на роботі;

відшкодувати з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що працював на посаді провідного бухгалтера (спеціаліста) з 15 вересня 2004 року Контрольно-ревізійного департаменту МО України, після реорганізації - Департамент внутрішнього аудиту МО України.

Наказом начальника ТУВА від 27 травня 2019 року № 87 його звільнено з роботи у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані відповідно до п.7 ст. 40 КЗпП України.

Звільнення вважає незаконним з наступних підстав.

Позивач вказує, що 27 травня 2019 року, близько об 11.00 год. знаходився на контрольному заході в Центральному спортивному клубі Збройних Сил України (м. Київ, пр. Повітрофлотський, 10) з групою співробітників, (старший групи полковник ОСОБА_3.), з метою аудиторської перевірки.

Зазначає, що близько 15.00 години він знаходився в кабінеті головного бухгалтера підприємства ОСОБА_2 , коли його покликав ОСОБА_3 , з яким був офіцер ВО ППС ВСП - ОСОБА_11, з ним були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (які не були співробітниками спортивного клубу), інші співробітники Управління аудиту та вищевказані особи в грубій формі почали звинувачувати позивача в зловживанні спиртними напоями, забрали його мобільний телефон та застосовували силу.

Також зазначає що, в той день він себе погано почував, на вулиці було тепло, відчувалася задуха. Загальний хворобливий стан та нервове потрясіння від подій, які відбувалися на території підприємства, що перевіряли, призвели до діагнозу - гіпертонічний криз, що підтверджується довідкою від 27.05.19.

Вказує, що його ізолювали в окремому кабінеті, почали складати протокол про скоєння адміністративного правопорушення, не пропонували пройти медогляд, медичного працівника не було, свідків також не було, пояснень у нього не відбирали. Зазначає, що оскільки до нього застосовували силу та він не вживав спиртні напої, не довіряв тому, що відбувалось - протокол не підписував, однак акт про відмову від підпису у відношенні нього не складався, копію протоколу йому не вручали, пройти медичний огляд не пропонували.

Позивач зазначає, що оскільки був кінець робочого дня, він до роботи не повертався, звернувся до лікаря, бо почувався зле. Зазначає, що прийом вела лікар ОСОБА_6 до 19.00, лікарняний він не оформив, оскільки був потрібен огляд у кардіолога. Зазначає, що вранці 28.05.19 відкрив лікарняний.

Просить врахувати, що його намагались підставити та заздалегідь готували всі документи, що підтверджується їх друкованою формою виготовлення.

Зазначає, що 14 травня 2019 року в кабінеті начальника відділу кадрів за адресою вул. Народного ополчення, 5-А в м. Києві за його зверненням він отримав: копію рапорту заступника начальника Територіального управління ОСОБА_3., який був надрукований, містив візу ОСОБА_7 від 27.05.19, також отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення від 27.05.19, копію акта про перебування на роботі в нетверезому стані від 27.05.19, копію контракту з ОСОБА_1 від 01.02,2013 та трудову книжку з записом про звільнення.

Звертає увагу, що на його звільнення не отримано згоди органу профспілки організації, що також вказує на незаконність його звільнення, та що службове розслідування по факту дисциплінарного стягнення у відношенні нього не проводилось, всі документи оформлені одним днем, крім нарахування йому заробітку та видачі трудової книжки.

З огляду на викладене просить позов задовольнити.

15.07.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу розподілено та передано до провадження головуючій судді Солом`янського районного суду міста Києва Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 липня 2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

19.11.2019 представником відповідача Зелінським О.В. подано до суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зазначено, що за період трудової діяльності позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема винесено догани: 01.09.2014 за відсутність на робочому місці понад три години; 09.09.2014 за порушення термінів виконання доручення начальником Територіального управління; 15.01.2015 за відсутність на робочому місці без поважної причини; 22.02.2017 за неналежне виконання посадових обов`язків, пов`язаних з необ`єктивною та неповною перевіркою питань, визначених Програмою аудиту.

Вказано, що 27.05.2019 за розпорядженням начальника Територіального управління полковника ОСОБА_7. було проведено службове розслідування від 27.05.2019 по факту порушення трудової дисципліни позивачем.

Зазначено, що за результатами проведення службового розслідуванням встановлено, що на виконання Зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, територіальних управлінь внутрішнього аудиту та сектору внутрішнього аудиту Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на 2019 рік, затвердженого ТВО Міністра оборони України від 26.02.2019 аудиторська група у період з 13.05.2019 по 25.06.2019 проводила аудит Центрального спортивного клубу Збройних Сил України, розташованого за адресою м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 10. До складу аудиторської групи входили: керівник групи - полковник ОСОБА_3 - заступник начальника управління, члени групи: підполковник ОСОБА_12 - начальник відділу аудиту будівництва, використання фондів та земель, майор ОСОБА_13 - інспектор відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів, підполковник ОСОБА_14 - старший інспектор відділу аудиту ресурсного забезпечення, підполковник ОСОБА_15 - старший інспектор відділу аудиту інформаційних технологій, майор ОСОБА_16 - старший інспектор відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів, ОСОБА_9 - провідний бухгалтер відділу аудиту економічної діяльності, ОСОБА_1 - провідний бухгалтер відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів.

Представник відповідача зазначає, що 27 травня 2019 року, позивач, прибувши на контрольний захід, близько 12:30 години відпросився у ОСОБА_3 на обідню перерву. Після обіду, орієнтовно о 14:00 год., ОСОБА_3 помітив, що позивач знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено безпосереднього керівника позивача полковника ОСОБА_5 та начальника Територіального управління полковника ОСОБА_7., який дав вказівку посадовим особам Територіального управління, а саме: полковнику ОСОБА_17., заступнику начальника відділу полковнику ОСОБА_4 та начальнику відділу ОСОБА_8 вибути до ЦСК для з`ясування обставин.

У відзиві вказує, що під час спілкування з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 позивач своєю поведінкою не спростував припущення щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння та враховуючи те, що він є військовим пенсіонером, йому запропонували безкоштовно пройти медичний огляд у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» з приводу його стану, однак останній, категорично в негативній формі відреагував на пропозицію та відмовився від проходження медичного огляду та надання будь-яких пояснень. Позивачу було доведено, що в такому випадку буде складено акт про перебування на роботі в нетверезому стані, який може мати негативні наслідки для позивача, проте, як зазначає представник відповідача, позивач наполягав на своєму, у зв`язку з чим, 27.05.2019 у період часу з 14:25-14:35 год. складено акт про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані у присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Вказує, що через деякий час до приміщення прибув офіцер патрульно-постової служби Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву та Київської області) капітан ОСОБА_11, який мав при собі спеціальний прилад для вимірювання вмісту алкоголю під назвою "АЛКОН" (аналізатор з вмісту парів алкоголю), однак позивач проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Щодо стверджень позивача відносно непідписання протоколу та ненадання копії протоколу останньому, представник відповідача зазначив, що позивачу не було можливості надати відповідні документи, у зв`язку з тим, що він передчасно/несподівано покинув підприємство десь з 15:00 по 18:00 годину, та не з`явився на робочому місці до закінчення робочого дня, про що складено відповідні рапорти полковником ОСОБА_3 .

Зазначає, що про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи позивача було повідомлено належним чином, шляхом направлення на його поштову адресу повідомлення від 27.05.2019 за № 234/6/57/1 та № 234/6/56).

Вказує, що відповідно до Інструкції 515, адміністративний протокол 27.05.2019 та акт службового розслідування від 27.05.2019 було розглянуто начальником Територіального управління та прийнято рішення про розірвання трудового контракту з позивачем на підставі пункту 7 ст. 40 КзпПУ у зв`язку з перебуванням позивача на роботі в нетверезому стані.

Також зазначає, що з метою підтвердження факту перебування позивача на лікарняному Територіальним управлінням було направлено запит від 06.11.2019 № 234/6/130 на адресу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Шевченківського району м. Києва. За результатами отриманої відповіді встановлено, що факт перебування на лікарняному з 27.05.2019 не підтверджено, оскільки підставою для звільнення від трудових обов`язків є лист непрацездатності встановленого зразку, а не довідка про перебування у лікаря в робочий час, лікарняний було відкрито тільки 28.05.2019.

Стосовно тверджень позивача щодо неотримання згоди органу профспілки організації на звільнення позивача, представник відповідача зазначає, що ці твердження не відповідають дійсності з тих підстав, що на запит Територіального управління отримано відповідь, згідно якої позивач з 01.01.2013 по 27.05.2019 за місцем роботи на посаді провідного бухгалтера Територіального управління в Об`єднаному комітеті профспілок працівників апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України не перебував та внески у грошовій формі не сплачував.

Стосовно тверджень позивача щодо порушення його законних прав, які призвели до його моральних страждань, втрати позивачем нормальних життєвих зв`язків, приниження його честі, гідності, престижу, ділової репутації і як наслідок вищезазначених обставин, вимог позивача щодо відшкодування на його користь моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., представник відповідача просив суд не брати до уваги дані обставини, оскільки вважає, що позивачем не доведено належними доказами нанесення йому моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2021 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик та допит свідків.

З огляду на викладе просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

З наведеної у цій нормі підстави вбачається, що можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Звільнення за появу на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння застосовується до працівника незалежно від того, чи притягався він раніше до дисциплінарної відповідальності та чи вживались до нього заходи громадського стягнення. Власник або уповноважений ним орган вправі звільнити працівника за цією підставою і при одноразовому порушенні трудової дисципліни, дотримуючись при цьому порядку і строків накладення дисциплінарних стягнень.

Вказане узгоджується із висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 14/003/2019 у справі № 168/148/18.

Судом встановлено, що згідно контракту від 01.12.2013 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України на посаду провідного бухгалтера відділу аудиту економічної діяльності, будівництва, використання

фондів та земель Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України (а.с.8-10).

Згідно витягу з наказу № 87 від 27.05.2019, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного бухгалтера відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів за п.7 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з появою на роботі в нетверезому стані. Підставою звільнення вказано: рапорт полковника ОСОБА_3 від 27.05.2019 № 146; протокол про адміністративне правопорушення від 27.05.2019, серія КН № 032; акт про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані, (а.с.17).

Позивач, посилаючись на порушення роботодавцем процедури звільнення та відсутності обґрунтованих підстав звільнення просить поновити його на роботі на посаді провідного бухгалтера відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів в Територіальному управлінні аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони та Генеральному штабу Збройних Сил України, на що суд зазначає наступне.

З наявного в матеріалах справи посвідчення № 234/6/59 від 24.05.2019, виданого Територіальним управлінням внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України вбачається, що провідний бухгалтер відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України працівник ЗСУ ОСОБА_1 був направлений для проведення аудиту відповідності до Центрального спортивного клубу Збройних Сил України у період з 27.05.2019 по 24.06.2019 (а.с. 56).

Підставою видачі посвідчення є п. 2.1.2. зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту МОУ, територіальних управлінь внутрішнього аудиту та сектору внутрішнього аудиту Адміністрації державної спеціальної служби транспорту на 2019 рік.

Як вбачається з пояснень відповідача, у поданому відзиві, на виконання Зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, територіальних управлінь внутрішнього аудиту та сектору внутрішнього аудиту Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на 2019 рік, затвердженого ТВО Міністра оборони України від 26.02.2019 аудиторська група у період з 13.05.2019 по 25.06.2019 проводила аудит Центрального спортивного клубу Збройних Сил України, розташованого за адресою м. Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 10. До складу аудиторської групи входили: керівник групи - полковник ОСОБА_3 - заступник начальника управління, члени групи: підполковник ОСОБА_12 - начальник відділу аудиту будівництва, використання фондів та земель, майор ОСОБА_13 - інспектор відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів, підполковник ОСОБА_14 - старший інспектор відділу аудиту ресурсного забезпечення, підполковник ОСОБА_15 - старший інспектор відділу аудиту інформаційних технологій, майор ОСОБА_16 - старший інспектор відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів, ОСОБА_9 - провідний бухгалтер відділу аудиту економічної діяльності, ОСОБА_1 - провідний бухгалтер відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів (посвідчення на виконання аудиторського завдання від 24.05.2019 № 234/6/59).

Вказана обставина сторонами не спростовувалась, а відтак, береться судом до уваги.

З акта про перебування ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані, складеного 27.05.2019 о 14 год. 35 хв., заступником начальника Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України полковником ОСОБА_3., заступником начальника Управління - начальником відділу полковником ОСОБА_5 та начальником відділу підполковником ОСОБА_8., вбачається, що провідний бухгалтер ОСОБА_1 27 травня 2019 року о 14:30 з`явився на контрольний захід до Центрального спортивного клубу Збройних Сил України, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 10 в нетверезому стані, про що свідчив запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, підвищена жвавість, яка не відповідала обстановці. В акті вказано, що дати письмові або усні пояснення ОСОБА_1 відмовився, та що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження медичного огляду, (а.с. 21).

Як вбачається з матеріалів справи, офіцером патрульно-постової служби Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву та Київської області) капітаном ОСОБА_11 було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 178 КУпАП серії КН № 032 від 27 травня 2019 року.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 27 травня 2019 року о 14:00 год. в Центральному спортивному клубі ЗС України, по пр. Повітрофлотському, 10, м. Київ, повернувся після обіду в нетверезому стані чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. (а.с. 23)

Також вбачається, що від дачі пояснень і підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився. Протокол складено у присутності понятих: полковника ОСОБА_4 та полковника ОСОБА_5 .

Згідно рапорту заступника начальника Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України полковника ОСОБА_3 вбачається, що останній просив зняти ОСОБА_1 з контрольного заходу 27.05.2019 у зв`язку з перебуванням останнього на контрольному заході в Центральному спортивному клубі Збройних Сил України з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його неадекватною поведінкою з представником Військової служби правопорядку Збройних Сил України (а.с. 22).

З наявного в матеріалах справи акта службового розслідування від 27 травня 2019 року та доданих до нього матеріалів, складеного начальником відділу організації та забезпечення якості внутрішнього аудиту підполковником ОСОБА_8. , на підставі рапорту ступника начальника Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України полковника ОСОБА_3 встановлено, що службовим розслідуванням підтверджено факти порушення ОСОБА_1 :

підпункту 1 пункту 5 Контракту укладеного ОСОБА_1 з Територіальним управлінням від 01.12.2013.

пунктів 1.4, 1.6, 1.8 Розділу І та пунктів 2.2, 2.4, Розділу II Кодексу етики працівників підрозділу внутрішнього улиту, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2011 № 1217, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.10.2011 за № 1195/19933.

частини 2 Розділу II посадової інструкції провідного бухгалтера (бухгалтера) відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів, затвердженої начальником Територіального управління від 07.10.2015.

Також, з вказаного акта вбачається, що 27 травня 2019 року, перебуваючи на плановому аудиті в ЦСК ЗСУ працівник ЗС України ОСОБА_1 , близько 12:30 години відпросився у керівника контрольного заходу полковника ОСОБА_3 на обідню перерву та після обіду, орієнтовно, о 14:00 год. 27.05.2019 полковник ОСОБА_3 помітив ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що по мобільному телефону було повідомлено безпосереднього керівника полковника ОСОБА_5 та начальника Територіального управління полковника ОСОБА_7., який негайно дав вказівку полковнику ОСОБА_5 , полковнику ОСОБА_4 вибути до ЦСК ЗСУ для з`ясування обставин та прийняти рішення з цього приводу.

З акта вбачається, що зазначені посадові особи під час спілкування з ОСОБА_1 підтвердили припущення полковника ОСОБА_3 та запропонували ОСОБА_1 надати пояснення своїх дій, запропонували пройти обстеження з приводу його стану, однак останній відмовився від проходження медичного огляду і надання будь-яких пояснень

Також в акті вказано, що за зверненням начальника Територіального управління, 27.05.2019 приблизно о 14:25 прибув офіцер патрульно-постової служби Центрального управління Військової служби правопорядку (по м. Києву та Київської області) капітан ОСОБА_11 , який мав при собі спеціальний прилад для вимірювання вмісту алкоголю під назвою "АЛКОН" (аналізатор з вмісту парів алкоголю).

Зазначено, що представник ВСП запропонував ОСОБА_1 підтвердити свій стан за допомогою приладу "АЛКОН", однак ОСОБА_1 , вказав представнику ВСП у нецензурній формі, на підвищеній інтонації голосу, що це «замовлення проти нього», присутні посадові особи спеціально підставили його під чергове дисциплінарне стягнення. Після чого почав кричати, де за змістом було зрозуміло, що проходити освідування та підписувати будь-які документи не буде і ніхто не має права примусити його це зробити, категорично відмовився будь-куди їхати для встановлення його фактичного стану.

Також зазначено, що за вказаних подій, представник ВСП, прийняв рішення скласти протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 ст. 178 КУпАП, в усній формі довів права ОСОБА_1 , передбачені ст. 63 Конституції України та КУпАП, однак останній з криками, що йому погрожують, встав зі стільця, відштовхнув представника ЦУ ВСП ЗСУ та почав прискорений рух в сторону виходу з приміщення. Покинувши у такій спосіб ЦСК ЗСУ з 15:00 по 18:00 години 27.05.2019 ОСОБА_1 не з`явився на робочому місці до закінчення робочого дня.

Згідно вищезазначеного акта службового розслідування від 27 травня 2019 року, запропоновано розірвати контракт з працівником ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з перебування на роботі в нетверезому стані.

З огляду на викладене, дослідивши зазначені докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що факт перебування позивача під час виконання посадових обов`язків у нетверезому стані та викладені відповідачем обставини щодо його звільнення підтверджені та доведені стороною відповідача.

Суд враховує, що в матеріалах справи відсутній медичний висновок, що підтверджує нетверезий стан ОСОБА_1 при виконанні ним посадових обов`язків, однак вважає, що з наявних в матеріалах справи доказів, у їх сукупності, підтверджено факт перебування ОСОБА_1 на роботі у нетверезому стані, крім того, ОСОБА_1 не надано суду доказів на спростування обставин, викладених в акті про перебування на роботі у нетверезому стані від 27.05.2019, рапорті полковника ОСОБА_3 від 27.05.2019 № 146, акті службового розслідування від 27 травня 2019 року.

Крім того, висновок, що нетверезий стан працівника може бути підтверджений, як медичним висновком, так і іншими видами доказів, також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 січня 2018 року № 640/17224/15-ц, які в силу ст. 263 ЦПК України повинні братись судом до уваги.

Вказані в позовній заяві доводи позивача щодо фальшування документів, ненаправлення позивача на медичний огляд, небажання відповідача відібрати пояснення у свідків з якими ОСОБА_1 знаходився під час перерви, суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження вказаного, позивачем не надано належних та допустимих доказів, не заявлено клопотання про допит свідків.

Також, судом не приймаються доводи позивача про незаконність складеного протоколу серії КН № 032 від 27.05.2019, оскільки позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо його незаконності, не встановлено таких і судом.

Суд не приймає доводи позивача щодо того, що йому в порушення положень ст. 149 КЗпП України не було запропоновано надати письмові пояснення, оскільки з наявного в матеріалах справи акта від 27.05.2019 про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані вбачається, що останній відмовився дати письмові або усні пояснення.

Зазначені в акті обставини позивачем не спростовані, також позивачем не надано суду будь- яких доказів на підтвердження неприйняття відповідачем його пояснень, чи інших доказів, що підтверджують обмеження прав позивача щодо їх надання.

Доводи позивача відносно того, що його було звільнено без згоди профспілкової організації, також не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки згідно довідки Об`єднаного комітету профспілки працівників апарату Міністерства Оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № 129 від 07.11.2019 вбачається, що з 01 січня 2013 року по 27 травня 2019 року ОСОБА_1 за місцем роботи на посаді провідного бухгалтера Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосереднього підпорядкування Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України на обліку в Об`єднаному комітеті профспілки № 1 працівників центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України не перебував, (а.с. 107).

Крім того, як вбачається з листа Департаменту фінансів Міністерства оброни України № 248/3/8/587 від 11.11.2019 внески до профспілки працівників Збройних Сил України за період з 01 січня 2013 року по 27 травня 2019 року ОСОБА_1 не сплачувались, (а.с. 105).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не перебував на обліку в комітеті профспілок та внески до профспілки не сплачував, у зв`язку з цим попередня згода профспілкової організації на його звільнення в силу положень ст. 43 КЗпП України, не потрібна.

Також, судом встановлено, що згідно листа начальника Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України ОСОБА_7 № 234/6/56 від 27.05.2019 направленого ОСОБА_1 шляхом поштової кореспонденції, останнього повідомлено про його звільнення 27.05.2019 у зв`язку з появою на робочому місці в нетверезому стані та запропоновано ОСОБА_1 прибути до Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України для отримання трудової книжки (а.с. 18).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач видав наказ № 87 від 27.05.2019 про звільнення ОСОБА_1 з 27.05.2019 на підставі п.7 ч.І ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані - у відповідності до норм трудового законодавства, позивачем незаконність вказаного наказу належними та допустимими доказами не спростовано, а відтак суд не вбачає підстав для його скасування.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного бухгалтера відділу аудиту у сфері використання бюджетних коштів в Територіальному управлінні аудиту військових частин безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони та Генеральному штабу Збройних Сил України.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивача на роботі, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з Територіального управління внутрішнього аудиту військових частин, безпосередньо підпорядкованих Міністерству оборони України та Генеральному штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, сплачена сума судових витрат, у тому числі судовий збір, не відшкодовується позивачеві.

У зв`язку із вказаним, суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні позивачеві понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, ч.І та ч.5 ст.81, 228, 229, 235, 258, ч.б ст.259, 265 ЦПК України, п.7 ч.І ст. 40 КЗпП України, п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А Усатова