Справа № 635/5822/18
Провадження № 2/635/1112/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лещенко А.О.

представника позивача адвоката Малойван Є.І.,

представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Жукової В.М.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_3 , Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області подано зазначений позов, який був уточнений у вересні 2018 року. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог позивач просить визнати за ним право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1108 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; здійснити виділ у натурі 1/2 частки із земельної ділянки площею 1 108 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 . Першою державною нотаріальною конторою Харківської області було заведено спадкову справу №788/2011 від 30.08.2011 р., а після смерті ОСОБА_6 - 258/2011 від 17.03.2011 р.. Позивач зазначає, що 30 серпня 2011 року він отримав Свідоцтва про право на спадщину №2-1191 та №2-1193 на 16/25 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Під час оформлення Свідоцтва про право на спадщину йому не було відомо про наявність рішення Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 09.12.1997 р. №807, яким громадянину ОСОБА_5 було передано у приватну (спільну дольову) власність земельну ділянку площею 1108 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 . У травні 2018 року він звернувся до державного нотаріуса Богунової Н.В. із питанням оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 1108 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . 22 травня 2018 року державним нотаріусом Богуновою Н.В. було ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 не належить на праві власності ОСОБА_2 , а належить іншим особам, а тому згідно ст. 377 ЦК України право на земельну ділянку перейшло до інших осіб у зв`язку із переходом права власності на житловий будинок. Крім того, вказано, що на даний час земельна ділянка не сформована та не здійснена реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Щодо обставин наявності у нього майнових прав на земельну ділянку зазначає, що рішенням виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області №807 від 09.12.1997 ОСОБА_5 було передано у приватну (спільну дольову) власність земельну ділянку площею 1108 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Бабаївської селищної ради від 09.02.2016 назву вулиці «Руднєва» Було перейменовано на «Слобідська». Надання земельної ділянки у власність ОСОБА_5 відбувалося на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 р №15-92 в редакції станом на 26.12.1992 рік. Вважає, що з моменту прийняття рішення Бабаївською селищною радою №807 від 09.12.1997 ОСОБА_5 є повноправним власником земельної ділянки. Також позивач вказує, що йому відомо про те, що рішенням виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області №807 від 09.12.1997 ОСОБА_3 було передано у приватну (спільну дольову) власність земельну ділянку площею 1108 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичне місце розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 є тотожним. За таких обставин ОСОБА_3 є співвласником спірної земельної ділянки. Щодо обставин переходу права власності на житловий будинок позивач зазначає, що 28 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено Договір купівлі-продажу частки житлового будинку за яким ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_7 прийняла у власність 16/25 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, 36% якого залишилося після пожежі, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Жодною умовою та жодним пунктом вказаного договору не визначено кадастровий номер земельної ділянки, а також, оскільки за договором перейшло право власності на частину будинку, не вказано про виділення частини земельної ділянки в окрему частину та присвоєння їй окремого кадастрового номер. 11.04.2016 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі-продажу частки житлового будинку за яким ОСОБА_7 передала, а ОСОБА_4 прийняв у власність 16/25 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Власником інших 9/25 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на лежить на праві власності ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 його брат - ОСОБА_6 . Померлі заповітів не залишили. Позивач вважає, що він є спадкоємцем за закону після померлих батька та брата, є всі підстави для визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1108 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Також позивач зазначив, що в даному випадку виділ його частки земельної ділянки є можливим та допускається згідно із законом й при цьому не порушуватиме право власності третіх осіб на 36% житлового будинку, що залишився після пожежі. За вказаних обставин він звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_3 , Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, зазначених у позові.

У встановлений строк позивачем усунуті недоліки, зазначені в ухвалі суду від 23 серпня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_3 , Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та виділ частки майна у натурі прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання.

15 листопада 2018 року до суду надійшли пояснення третіх осіб (на стороні відповідача) щодо позовної заяви, відповідно до яких вважають вимоги позивача незаконними, а позов таким, що не підлягає задоволенню. Із наданих пояснень вбачається, що за зверненням третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області 24.11.2017 було прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з метою обслуговування та експлуатації житлової будівлі літ. «А-1» з господарськими спорудами, за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та третьою особою у справі (на стороні позивача) ОСОБА_3 було подано позов до Харківського окружного адміністративного суду щодо скасування рішення Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 24.11.2017 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_1 (справа №820/1400/18). 12 липня 2018 року Харківським окружним адміністративним судом було винесено рішення щодо відмови у задоволенні позову, а 17.10.2018 Апеляційний адміністративний суд Харківської області залишив апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі № 820/1400/18 залишив без змін. Вважають, що викладені у позовній заяві доводи позивача ОСОБА_2 є необґрунтованими та безпідставними, які порушують законні права третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо прав на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Будь-які права на земельну ділянку позивач втратив у 2012 році, коли продав свою частку у житловому будинку літ «А-1» з господарськими спорудами.

15 листопада 2018 року до суду надійшов відзив селищного голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Мороз О., відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на наступне. Так зазначає, що з позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що підставою звернення до суду є постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2018, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 та після померлого ОСОБА_6 на земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Бабаївської селищної ради «Про передачу в спільну дольову власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » від 09.12.1997 № 807 ОСОБА_5 передано у спільну дольову власність земельну ділянку площею 1108 м.кв. для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Виникнення права власності у особи повинно підтверджуватися державним актом на право приватної власності, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 зазначений документ не отримував, а тому твердження про виникнення права власності є недоведеним та безпідставним. З доданих до позову матеріалів не вбачається, що договір купівлі-продажу частки житлового будинку від 28.09.2012 між позивачем та ОСОБА_7 , за яким від позивача до ОСОБА_7 перейшло у власність 16/25 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є не укладеним та відсутні будь-які факти, які вказують про наявність у позивача права власності на вищевказаний будинок. На цей час земельні відносини врегульовані Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, з урахуванням норм яких Вважають, що будь-які твердження позивача про наявність у спадкодавця - ОСОБА_5 , права власності на спірну земельну ділянку згідно з рішенням виконавчого комітету від 09.12.1997 є безпідставними. Також не визнають доводи ОСОБА_2 про те, що у нього є всі підстави для визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , оскільки у ОСОБА_5 будь-яких прав та обов`язків щодо спірної земельної ділянки не виникло, а тому остання не може входити до складу спадщини.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (; 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4) інформацію: хто звертався із заявами про прийняття та/або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . Витребувано від Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (; 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4) належним чином завірену копію спадкової справи №788/2011, заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . Витребувано від Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (; 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4) інформацію: хто звертався із заявами про прийняття та/або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 . Витребувано від Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (; 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4) належним чином завірену копію спадкової справи №258/2011, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року призначено у справі за позовом ОСОБА_2 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_3 , Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та виділ частки майна у натурі судову земельно-технічну експертизи.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційна скарга третьої особи ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_8 залишена без задоволення. Ухвала Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року про призначення експертизи залишена без змін.

15 січня 2020 року зазначена цивільна справа повернута до Харківського районного суду Харківської області із повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку.

18 червня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Малойван Є.І. про залишення частини позовних вимог без розгляду. Відповідно до зазначеної заяви представник позивача просить позовні вимоги в частині здійснення виділу у натурі 1/ частини із земельної ділянки площею 1108 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 залишити без розгляду; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1108 кв.м. для обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 в частині здійснення виділу у натурі 1/ частини із земельної ділянки площею 1108 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 залишити без розгляду.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_3 , Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом до судового розгляду.

В судовому засідання представник позивача - адвоката Малойван Є.І. позов підтримав, просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні вищенаведеним.

Представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Жукова В.М. у судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у поясненнях.

Представник відповідача - Височанської селищної ради Харківського району Харківської області у судове засідання не з`явився, в справі мається заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, будь-яких клопотань не надходило.

Суд, вислухавши представника позивача та представника третьої особи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №113.

З наданої Харківською районної державною нотаріальною конторою Харківської області інформації на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав на час своєї смерті АДРЕСА_1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщини після смерті спадкодавця, звернувся син померлого, ОСОБА_2 який спадщину прийняв фактично, постійно мешкаючи разом зі спадкодавцем на день його смерті. Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили. Свідоцтво про право на спадщину законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано Першою державною нотаріальною контора Харківського району Харківської області 30 серпня 2011 року за реєстром № 2-1191 на 16/25 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в АДРЕСА_1 на ім`я сина померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 28 вересня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_7 прийняла у власність 16/25 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, 36% якого залишилося після пожежі, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №29.

З наданої Харківською районної державною нотаріальною конторою Харківської області інформації на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав на час своєї смерті АДРЕСА_1 з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернувся рідний брат померлого ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину законом після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано Першою державною нотаріальною контора Харківського району Харківської області 30 серпня 2011 року за реєстром № 2-1193 на 16/50 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд в АДРЕСА_1 на ім`я рідного брата гр. ОСОБА_2 . Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не надходили.

Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_9 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та після померлого ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Із матеріалів справи вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» з господарськими спорудами, знаходиться у частковій приватній власності ОСОБА_4 , розмір частки якого становить 16/25, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та ОСОБА_1 , розмір частки якого становить 9/25, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 11 квітня 2016. З наданих суду договорів купівлі-продажу частки житлового будинку від 11.04.2016 посвідчених приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Десятниченко О.В., реєстровий №425 та №430, вбачається, що земельна ділянка не приватизована згідно даних довідки №698 від 06.04.2016 та №697 від 06.04.2016.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бабаївської селищної ради «Про передачу в спільну дольову власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » від 9.12.1997 № 807 ОСОБА_5 передано безкоштовно у спільну дольову власність земельну ділянку площею 1108 м.кв. для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Бабаївської селищної ради від 9.12.1997 №807 «Про передачу в спільну дольову власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 » ОСОБА_3 передано безкоштовно в приватну спільну дольову власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Бабаївської селищної ради від 09.02.2016 назву вулиці «Руднєва» перейменовано на «Слобідська».

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України (у редакції чинній станом на 09.12.1997р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Декретом Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 № 15-92 передбачено наступне: сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України; установити, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює; право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Пунктом 6 вищевказаного Декрету зупинено дію частини 2 статті 17 і статті 23 Земельного кодексу України щодо власників земельних ділянок, визначених статтею 1 цього Декрету. Зазначений пункт вказаного Декрету втратив чинність на підставі Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ.

Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції на 25.10.2001) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зазначеною нормою передбачено, що виникнення права власності у особи повинно підтверджуватися державним актом на прав приватної власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не замовляв та не отримував технічну документацію на зазначену земельну ділянку, державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку не отримував, тож право власності на земельну ділянку площею 1108 м.кв. для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , передану йому безкоштовно у спільну дольову власність на підставі рішення Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 9.12.1997 № 807, не набув.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки спадкодавець не набув права власності на спірну земельну ділянку, вона не входить у коло спадкового майна.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав та законних інтересів позивача та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач- ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Малойван Євген Ігорович, м. Харків, а/с№10288, 61023;

відповідач- Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, адреса місцезнаходження Харківська область, Харківський район, смт Високий, вул. Бульварна, 12;

третя особа- ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_3 ;

третя особа Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області, , місце знаходження м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4;

третя особа ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

третя особа ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

представник третьої особи адвокат Жукова Валентина Михайлівна, АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 30 липня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко