ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«27» липня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/21236/20

Провадження № 22-ц/819/1240/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Майданіка В.В.,
Орловської Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Зуб І.Ю. від 13 квітня 2021 року у справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 , від імені якої діяв адвокат Сердюк Е.А., звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що вона є повнолітньою донькою відповідача, навчається на денній формі навчання, зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, оскільки позбавлена можливості працювати. Навчання є платним, крім того вона має витрати на проживання, переїзд, одяг, харчування, здоров`я, придбання приладів, матеріалів, обладнання, необхідних для навчання. Загальна сума даних витрат на рік складає 153 272,00 грн., а на місяць 12 800,00 грн. Відповідач у добровільноиу порядку жодної допомоги їй не надає, але є працездатною особою, періодично працює за контрактом на суднах іноземних судновласників і отримує достатню заробітну плату, тому оплата її витрат на навчання не буде ставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Інших дітей, непрацездатних батьків, дружини та інших осіб, що потребують його піклування, відповідач не має. На підставі наведеного, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 6 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення нею навчання, тобто до 31.07.2021 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2021 року позов задоволено частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в сумі 2 270,00 грн. щомісячно на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 річного віку, починаючи з 24 грудня 2020 року; стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 , вважаючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням всіх фактичних обставин справи, просить рішення суду змінити, збільшити суму стягнутих з ОСОБА_3 аліментів з 2 270,00 грн. до 6 400,00 грн. щомісячно.

Зокрема апелянтом зазначено, що визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції не враховано дійсний обсяг матеріальної допомоги, якої потребує позивач у зв`язку з її навчанням, відсутність можливості самостійно себе утримувати, а також те, що відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання як себе, так і позивача, і що небажання відповідача працювати не звільняє його від обов`язку утримувати позивача на час навчання.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, ухвалою Херсонського апеляційного суду від 13 липня 2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з передбаченого законом обов`язку відповідача утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст.182, 199 СК України. При цьому судом першої інстанції враховано матеріальний стан сторін, відсутність працевлаштування у відповідача та його стан здоров`я.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с.11).

Відповідно до довідки № 070 від 18.05.2020 року, позивач ОСОБА_2 навчається з 01.09.2017 року у Приватному закладі передвищої освіти «Мистецький коледж імені Сальвадора Далі», форма навчання денна, спеціальність «Дизайн», термін навчання до 31.07.2021 року (а.с.20).

За умовами договору про надання освітніх послуг №13/17/18 від 31.08.2018 року, додаткової угоди № 02 від 08.07.2020 року, оплата за навчання позивача в навчальному закладі за 2020/2021 навчальний рік складає 34 100,00 грн.(а.с.12-13,14).

Відповідно до умов договору найму житлового приміщення у гуртожитку КНУТД на 2020/2021 навчальний рік від 02.09.2020 року, оплата за рік становить 5200,00 грн.(а.с.15-16,17).

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 22.11.2018 року змінено рішення Херсонського міського суду Херсонської області та збільшено розмір аліментів, який стягнуто з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 до 3 200,00 грн. (а.с.22-24,25-29).

Позивачу надано рекомендацію викладачем від 10.10.2020 року щодо придбання комп`ютерної техніки із зазначенням необхідних параметрів (а.с.21), та згідно товарного чеку від 13.10.2020 року позивачем придбано ноутбук за ціною 35 929,00 грн. (а.с.35).

Згідно ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітній непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, із ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, не працює та не має інших доходів, які б були достатнім для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання аліментів є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Визначаючи розмір стягнення аліментів у мінімально рекомендованому розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму на одну особу, який становить 2 270,00 грн., суд першої інстанції посилався на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження наявності доходів відповідача, які б давали можливість стягнути з нього аліменти в розмірі 6 400,00 грн., а також на відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження неможливості відповідачем працювати та надавати мінімально рекомендовану суму аліментів на утримання доньки.

Колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є об`єктивним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Відповідач не надав суду інформацію щодо розміру його доходів, з урахуванням його заперечень щодо тимчасової непрацездатності за станом здоров`я. Будь-якої інформації щодо розміру доходів відповідача не надано і позивачем, а отже переконливих доказів про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у визначеному нею розмірі, суду позивачем не надано.

Також позивачем не надано доказів на підтвердження її щомісячних витрат на харчування у розмірі 5 000,00 грн. на місяць та інші витрати (на проїзд, одяг, лікування та засоби особистої гігієни).

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі матеріалами справи не підтверджуються.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не містять підстав для зміни рішення, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм матеріального права та обставин справи, яким суд дав зазначену вище правову оцінку, і не впливають на законність оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська