Провадження №2/201/962/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24.11.2020р. надійшла позовна заява Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

10.02.2021р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог в.о. ректора Пшінько О.М. в позовній заяви посилався на те, що між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачка ними користується, втім сплачує не в повному обсязі. Незважаючи на те, що власник квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його правонаступник - ОСОБА_3 (син) не встигнувши оформити спадщину, теж помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідачка повинна нести зобов,язання по утриманню майна, оскільки, по-перше, у відповідності до ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, а по-друге, є споживачем житлово-комунальних послуг у квартирі АДРЕСА_1 . Оскільки зазначені житлово-комунальні послуги сплачуються не в повному обсязі, то утворилась заборгованість, яка склала суму 16 915 грн.62коп., з яких - за обслуговування будинку за період з грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 4 137 грн.; - за теплопостачання за період з грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 10 516 грн. 39коп.; - за вивіз твердих побутових відходів за період з листопада 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 474 грн.85коп. ; - за водопостачання та водовідведення за період з листопада 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 1 787 грн.38коп. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідачки, а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Копію позовної заяви відповідачка отримала 18.05.2021р. в суді особисто (а.с. № 7). Цього ж дня відповідачка подала суду заяву про відкладення розгляду справи для надання їй можливості, в тому числі, надати квитанції про здійснені нею оплати заборгованості (а.с. № 48).

25.06.2021р. відповідачкою подано відзив на позов, де ОСОБА_1 звертала увагу суду на те, що вона тільки зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . Квартира належить на праві власності її свекру ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті, її чоловік ОСОБА_3 (син померлого) звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, втім свідоцтва не отримав, оскільки сам помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона також звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, втім свідоцтва не отримала. Також до відзиву ОСОБА_1 долучила 5 квитанцій про сплату комунальних послуг від 20.11.2020р., 08.12.2020р., 20.01.2021р., 21.05.2021р. та 22.06.2021р. Позовні вимоги визнала частково, бо в неї немає можливості до 11.10.2022р. сплатити всю суму заборгованості (а.с. № 90-92).

Ухвалою суду від 18.05.2021р. було витребувано 2 спадкові справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. № 52 ), які надійшли суду 01.07.2021р. (а.с. № 62-86).

Представник позивача - Костюк Н.П. (діє за довіреністю від 09.02.2021р. - а.с. № 55) 05.07.2021р. подала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, розгляд справи просила проводити за її відсутності. В цій заяві представник позивача також звертала увагу суду на те, що долучені відповідачкою до відзиву квитанції не стосуються того періоду, за який пред,явлено позов, про що свідчить актуальна станом на 05.07.2021р. довідка головного бухгалтера, з якої вбачається, що усі здійснені ОСОБА_1 платежі здійснювалися з листопада 2020р. та не увійшли у розмір заборгованості, по якій подано позов (а саме з листопада/грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) (а.с.№104, 105).

Відповідачка ОСОБА_1 в заяві до суду від 05.07.2021р. зазначила, що вона позовні вимоги визнає частково, просила зарахувати проведені нею проплати, які вона долучила до відзиву. В цій заяві так само, як і представник позивача, просила розгляд справи здійснювати за її відсутності та без технічної фіксації (а.с.№106).

З урахуванням поданих представником позивача та відповідачкою 05.07.2021р. заяв розгляд справи здійснювався в судовому засіданні 05.07.2021р. за відсутності обох сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, надавши оцінку змісту заперечень відповідачки стосовно позовних вимог, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був власником квартири АДРЕСА_1 за договором купівли- продажу від 23.03.2004р. (а.с. № 72) та споживачем житлово-комунальних послуг, що надавалися на підставі Договору (б/н) про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.01.2007р. (далі - Договір 1), Договору (б/н) про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19.01.2010р. (далі - Договір 2) (а.с. № 13-14, 15-16).

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.12 підпункт 1 Договору та п.17 підпункт 1 Договору 1, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно з п. 6 Договору та п.11 Договору 1, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

ОСОБА_2 за життя оплата за надані позивачем житлово-комунальні послуги проводилась не вчасно та не в повному обсязі.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 67). Після його смерті у передбачений законом шестимісячний строк його син - ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса ДМНО Нугаєвої О.М. з заявою від 14.09.2018р. про прийняття спадщини (а.с. № 64).

В подальшому ОСОБА_3 також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встигнувши отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті батька (а.с. № 81).

Після його смерті у передбачений законом шестимісячний строк його дружина - ОСОБА_1 (а.с. № 95) (відповідачка у справі) також звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Нугаєвої О.М. з заявою від 08.10.2019р. про прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с. № 78).

Станом на 18.05.2021р. відповідачка також не отримала свідоцтва про право на спадщину після чоловіка, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, отримана судом самостійно (а.с. № 44-45).

Згідно довідки № 10648 від 18.12.2018р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб зареєстрованою у вищезазначеному приміщенні залишилась одна особа - відповідачка ОСОБА_1 (а.с. № 19).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо новий власник набув право власності у порядку спадкування, то він, відповідно до ст. 1218 ЦК України, отримує всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, у розмірі вартості спадкового майна.

Отже, у разі прийняття спадщини спадкоємцем на нього покладаються усі обов`язки щодо заборгованості за комунальні послуги.

Наразі споживачем житлово-комунальних послуг у кв. АДРЕСА_1 , що надаються позивачем, є відповідачка, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та подала 08.10.2019р. заяву про прийняття спадщини, а її чоловік ОСОБА_3 в свій час також прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 шляхом подачі 14.09.2018р. відповідної заяви.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Але відповідачка відмовилась від укладання відповідних договорів. Ці оставини ОСОБА_1 не спростувала ні по тексту відзиву на позов, ні по тексту заяви від 05.07.2021р. (а.с. № 90-92,106).

Згідно із ч. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Загальним розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Відповідачці постійно надаються до оплати рахунки, які вона сплачує не в повному обсязі.

Відповідачка по тексту своєї заяви від 11.10.2019р. наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги визнавала та зобов`язалась погасити протягом трьох років (а.с. № 8).

Оскільки сума заборгованості за житлово-комунальні послуги протягом року з дня написання такої заяви ОСОБА_1 регулярно не сплачувалася, то задля того, щоб не пропустити строки позовної давності (бо деякі періоди заборгованості починали свій відлік з листопада 2017р.) позивачем і подано 24.11.2020р. цей позов.

Згідно довідок бухгалтерії відповідачка станом на 01.11.2020р. має заборгованість з оплати за наступні житлово-комунальні послуги на загальну суму - 16 915 грн.62коп. (а.с. № 9-13).

Даний факт свідчить про неналежне виконання відповідачкою зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачка ними користується.

Керуючись «Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковою територією» власники квартир багатоквартирних будинків зобов`язані щомісячно вносити на відповідний рахунок власника будинку оплату за обслуговування та ремонт будинку, використання теплової та електричної енергії, газу, за водопостачання і каналізацію та інші послуги (використання радіотрансляційної точки, колективної телевізійної антени, телефону тощо).

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Заперечення відповідачки стосовно того, що нею таки сплачено деякі суми заборгованості за квитанціями від 20.11.2020р., 08.12.2020р., 20.01.2021р., 21.05.2021р. та 22.06.2021р. (а.с. № 99-103), з огляду на що вона позовні вимоги визнає частково, суд оцінює критично, оскільки з довідки головного бухгалтера на липень 2021р., з якої вбачається, що усі здійснені ОСОБА_1 платежі здійснювалися з листопада 2020р. та не увійшли у розмір заборгованості, по якій подано позов (а саме з листопада/грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) (а.с.№ 105).

За вищезазначеного позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі за весь період з моменту її утворення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн. (а.с. №2)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 610, 612, 1218, 1268, 1270 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковою територією», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 16 915 грн.62коп. (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн. 62 коп.), а саме: - за обслуговування будинку за період з грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 4 137 грн.; - за теплопостачання за період з грудня 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 10 516 грн. 39коп.; - за вивіз твердих побутових відходів за період з листопада 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 474 грн.85коп. ; - за водопостачання та водовідведення за період з листопада 2017р. по жовтень 2020р. (включно) у розмірі 1 787 грн.38коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.