ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/505/21 Справа № 205/5045/19 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Нечепуренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , третя особа Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року АТ Альфа-Банк звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , третя особа Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог АТ Альфа-Банк посилалися на те, що 12 жовтня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0301/1007/88-391 від 12 жовтня 2007 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 0301/1007/88-391-Z-1, згідно з умовами якого останні передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до положень ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» за банком в установленому законом порядку здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру. Вважають, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 втратили право користування зазначеним нерухомим майном. Позивач вказував, що звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, проте останні за відсутності правових підстав, продовжують користуватися квартирою, чим порушують права банку, як законного власника, на володіння вказаним нерухомим майном. З наведених підстав АТ Альфа-Банк просили суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та зняти останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Визнано ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду від 02 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог банку у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, 12 жовтня 2007 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 0301/1007/88-391 від 12 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 0301/1007/88-391-Z-1, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку банку належне їм на праві власності нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,1 кв.м., житловою 27,7 кв.м. (а.с. 4-5).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 16 січня 2019 року за АТ Альфа-Банк було зареєстровано право власності на предмет іпотеки вищевказану квартиру (а.с. 7).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №3825 від 25 березня 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

16 травня 2019 року АТ «Альфа-Банк» направили на адресу відповідачів вимогу про їх виселення та зняття з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 , яка була ними залишена без задоволення (а.с. 8, 9).

Задовольняючи частково позовні вимоги АТ Альфа-Банк, суд першої інстанції виходив з того, що право власності відповідачів на спірну квартиру є припиненим, тому останні втратили правомочності власників щодо володіння, користування та розпорядження цим майном. Указані правомочності перейшли до нового власника майна АТ «Альфа-Банк», однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність

(пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Частина перша статті 12 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, зобов`язана їх довести, надавши суду докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про такі обставини. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі встановлено, 12 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0301/1007/88-391, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 441000 доларів США на строк до 11 жовтня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 12 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №0301/1007/88-391-Z-1, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку банку нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,1 кв.м., житловою 27,7 кв.м. (а.с. 4,5)

Вказана квартира належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності б/н від 16 червня 2000 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів та зареєстрованого КП Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 421п під реєстровим 263-413, отже придбана не за кредитні кошти (пункт 2 договору іпотеки).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 16 січня 2019 року за АТ Альфа-Банк було зареєстровано право власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Підставою виникнення права власності вказано повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер 41843-102б/б, виданий 21 травня 2018 року, видавник: ПАТ Альфа-Банк; кредитний договір, серія та номер: 0301/1007/88-391, виданий 12 жовтня 2007 року, видавник: Сторони : АКБ ТАС-Комерцбанк, ОСОБА_2 ; іпотечний договір 0301/1007/88-391-Z-1, серія та номер: №502, виданий 12 жовтня 2007 року, видавник: приватний нотаріус ДМНО Віхров С.В.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №3825 від 25 березня 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

16 травня 2019 року АТ «Альфа-Банк» направили на адресу відповідачів вимогу про їх виселення та зняття з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 , яку ниим залишено без задоволення (а.с. 8, 9).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, АТ Альфа-Банк посилався на те, що проживання та реєстрація відповідачів у спірній квартирі порушує їх права, як власника зазначеного нерухомого майна.

Встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року у справі №205/1096/19 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Обласного комунального підприємства Софіївське бюро технічної інвентаризації Волос О.В., АТ Альфа-Банк (ПАТ Альфа-Банк), ОКП Софіївське бюро технічної інвентаризації, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5 , Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації та зобов`язання поновити запис про державну реєстрацію було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.155-158).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного реєстратора ОКП Софіївське бюро технічної інвентаризації Волос О.В., АТ Альфа-Банк (ПАТ Альфа-Банк), ОКП Софіївське бюро технічної інвентаризації, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5 , Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації та зобов`язання поновити запис про державну реєстрацію задоволено частково. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №29954022 від 16 січня 2019 року про державну реєстрацію права власності АТ Альфа-Банк на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ Альфа-Банк () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 2305 грн. 20 коп. (а.с.202-212).

Таким чином, АТ Альфа-Банк на теперішній час не є власником спірної квартири.

Відповідачі проживають та зареєстровані у спірній квартирі на законних підставах. Квартира була придбана відповідачами не за кредитні кошти.

Враховуючи, що АТ Альфа-Банк не є власником квартири, відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі, відсутні правові підстави задоволення позовних вимог банку та визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду від 02 березня 2020 року скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог АТ Альфа-Банк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , третя особа Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку скасувати.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , третя особа Управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Альфа-Банк на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у сумі 1620 грн. 30 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова