Справа № 362/4202/19
Провадження № 2/362/271/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 03.02.2012 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 р., було розірвано. Згоди про поділ спільного сумісного майна подружжя між ними не досягнуто. Позивач зазначив, що під час шлюбу вони з відповідачем, за спільні кошти були придбані транспортний засіб, який зареєстрований на ім`я відповідача: легковий автомобіль марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, білого кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , середньою ринковою ціною 110 074 грн. Також, за час шлюбу сторонами було придбане наступне майно: смартфон Samsung SM - J700H (білий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 07 грудня 2015 року, смартфон Samsung SM - J700H (золотистий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 23 січня 2016 року, смартфон Samsung J730F ZSN silver загальною вартістю разом із протектором на дисплей Samsung Galaxy J730, картою памяти MicroSD 32 GB (Class 10) Strontium, InstaOoTO MK (1.5 години), роботою і розвагами IOS/Android (1.5 години), налаштуванням додатків, 9634 грн. 07 коп., смартфон Huawei YSII Dual Sim (чорний) загальною вартістю разом із страховим продуктом «Мастер Сервіс» Фокстрот, страховим платежем «Відп. перед тр.ос. Фокстрот», 3398 грн. 90 коп., двох`ярусне ліжко «Дует - 2» загальною вартістю разом із доставкою, заносом та зборкою 3250 грн., праску Saturn ST - СС7107 вартістю 467 грн. 44 коп., йогуртницю DEX DYM - 157 вартістю 927 грн., планшетний ПК Bravis NB701 вартістю 1588 грн., соковижималку Moulinex JU 350 вартістю 889 грн. 06 коп., м`ясорубку Moulinex ME 4061 вартістю 720 грн., ноутбук Lenovo B50-30GN35404G5008WUA (59-436110) загальною вартістю разом з послугою «Екстра Сервіс» 9149 грн. 90 коп.,

У зв`язку з чим позивач просив суд визнати спільним сумісним майном подружжя вищезазначене майно та поділити його в наступному порядку: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість його 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на наступне майно: смартфон Samsung SM - J700H (білий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 07 грудня 2015 року, смартфон Samsung SM - J700H (золотистий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 23 січня 2016 року, смартфон Samsung J730F ZSN silver загальною вартістю разом із протектором на дисплей Samsung Galaxy J730, картою памяти MicroSD 32 GB (Class 10) Strontium, ІпзІаФото MK (1.5 години), роботою і розвагами IOS/Android (1.5 години), налаштуванням додатків, 9634 грн. 07 коп., смартфон Huawei YSII Dual Sim (чорний) загальною вартістю разом із страховим продуктом «Мастер Сервіс» Фокстрот, страховим платежем «Відп. перед тр.ос. Фокстрот», 3398 грн. 90 коп., двох`ярусне ліжко «Дует - 2» загальною вартістю разом із доставкою, заносом та зборкою 3250 грн., праску Saturn ST - СС7107 вартістю 467 грн. 44 коп., йогуртницю DEX DYM - 157 вартістю 927 грн., планшетний ПК Bravis NB701 вартістю 1588 грн., соковижималку Moulinex JU 350 вартістю 889 грн. 06 коп., м`ясорубку Moulinex ME 4061 вартістю 720 грн., ноутбук Lenovo B50-30GN35404G5008WUA (59-436110) загальною вартістю разом з послугою «Екстра Сервіс» 9149 грн. 90 коп., легковий автомобіль марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, білого кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , середньою ринковою ціною 110 074 грн., на загальну суму 76 648 грн. 08 коп. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 6368 грн. 40 коп., які складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та витрати, пов`язаних із залученням спеціаліста з оцінки майна в розмірі 600 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2018 р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до попереднього судового засідання.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду від 18.08.2019 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на легковий автомобіль марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, білого кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Від відповідача надійшов відзив, мотивований тим, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам п.п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України: не викладено обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину чим порушено принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, та підтриманням вимог позову.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що 03.02.2012 р. між ним та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2018 р., було розірвано (а.с. 9).

Згідно наданих позивачем товарних чеків сторонами під час перебування у шлюбі було придбане наступне майно:смартфон Samsung SM - J700H (білий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 07 грудня 2015 року, смартфон Samsung SM - J700H (золотистий) загальною вартістю разом із страховим платежем 6598 грн. 90 коп., дата придбання: 23 січня 2016 року, смартфон Samsung J730F ZSN silver загальною вартістю разом із протектором на дисплей Samsung Galaxy J730, картою памяти MicroSD 32 GB (Class 10) Strontium, ІпзІаФото MK (1.5 години), роботою і розвагами IOS/Android (1.5 години), налаштуванням додатків, 9634 грн. 07 коп., смартфон Huawei YSII Dual Sim (чорний) загальною вартістю разом із страховим продуктом «Мастер Сервіс» Фокстрот, страховим платежем «Відп. перед тр.ос. Фокстрот», 3398 грн. 90 коп., двох`ярусне ліжко «Дует - 2» загальною вартістю разом із доставкою, заносом та зборкою 3250 грн., праску Saturn ST - СС7107 вартістю 467 грн. 44 коп., йогуртницю DEX DYM - 157 вартістю 927 грн., планшетний ПК Bravis NB701 вартістю 1588 грн., соковижималку Moulinex JU 350 вартістю 889 грн. 06 коп., м`ясорубку Moulinex ME 4061 вартістю 720 грн., ноутбук Lenovo B50-30GN35404G5008WUA (59-436110) загальною вартістю разом з послугою «Екстра Сервіс» 9149 грн. 90 коп. (а.с.10-20).

Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Так, в судовому засіданні сторонами не заперечувався факт наявності спірного майна, а саме: двоповерхового житлового будинку, транспортних засобів, меблів, сільськогосподарської техніки, електроприладів, тощо, які були придбані за спільні кошти та під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а отже майно набуте подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя`зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначену позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 р. в справі № 372/504/17.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених; статтею 365 ЦК України.

Положення цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання однією стороною у справі своїх зобов`язань перед іншою.

У пункті 25 постанови від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 цього Кодексу) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судом встановлено, що транспортний засіб, зазначений вище, є неподільною річчю, сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна та не здійснено внесення відповідної грошової суми компенсації на депозитний рахунок суду, відповідно до вимог ст. 71 СК України.

Також судом встановлено відсутність згоди одного із подружжя на отримання грошової компенсації у тій самій сумі, яку запропоновано одним з подружжям, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, а тому в задоволенні в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 , слід відмовити.

Згідно загальних правил змагальності цивільного процесу предметом доказування в справах про поділ спільного майна подружжя, є: наявність спільного майна з конкретно визначеними ознаками взагалі і на час розгляду справи, його вартість, час його придбання і джерело коштів і час його придбання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем на підтвердження витрат за надання правничої допомоги подано до суду договір про надання правової допомоги від 24.03.2017 р. № 4/19 ( а.с.34), квитанцію до прибуткового касового ордера від 14.06.2019 р. на суму 2000 грн. ( а.с.36), проте акту виконаних робіт з відповідним розрахунком суду надано не було.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються тільки витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи, кількість часу, який необхідно для складання та підготовки позову, участь адвоката у розгляді справи, також враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві строни пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про поділ майна, сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на оцінку майна із залученням спеціаліста у розмірі 600 грн, які підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, - задовольнити частково.

Визнати легковий автомобіль марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, білого кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , середньою ринковою ціною 110074 грн. спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку легкового автомобіля марки Skoda Fabia, 2004 року випуску, білого кольору, шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 384,20 грн. та витрати на проведення оцінки майна із залученням спеціаліста у розмірі 300 грн.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко Л.М.