СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12579/20

пр. № 2/759/1224/21

14 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

з участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Громадської організації «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» до ОСОБА_4 , 3-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віта Володимирівна про скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просить скасувати запис щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно, а саме на нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 39,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що позивач є користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . В квітні 2020р. Правлінню стало відомо, що за ОСОБА_4 зареєстровано «нежитлову будівлю», розташовану та території автомобільної стоянки. Позивач вважає, що державна реєстрація права власності на вказаний об`єкт проведена з порушенням чинного законодавства, оскільки зазначений кіоск не є об`єктом нерухомості, а являється металевим кіоском, тобто тимчасовою спорудою, оскільки даний кіоск не має фундаменту, вказаній споруді не була і не могла бути присвоєна поштова адреса. Крім того, реєстрація вказаної споруди порушує права позивача, оскільки розташована на земельній ділянці, що перебуває в користуванні ГО «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

21.12.2020р. від відповідача надійшов відзив, згідно якого він проти позову заперечує, посилаючись на те, що 8.10.2019р. між ним та ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу кіоску № НОА 589099 , посвідчений приватним нотаріусом Т.В. Карсановською та зареєстрований в реєстрі за № 1455. В подальшому ТОВ «БТІ-Єврофасп» надало Довідку до технічного паспорту від 3.12.2019р., в якій зазначено, що у Договорі купівлі-продажу від 8.10.2019р. було некоректно зазначені розміри ділянки та некоректно зазначено назву об`єкта нерухомості. Тобто відповідно до даної довідки об`єкт нерухомого майна належить до категорії капітального будівництва, а отже відповідно до Інструкції - є громадським будинком із призначенням кіоск. Крім того, позивач не є належним користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а тому його права реєстрацією права власності за відповідачем на кіоск ніяким чином не порушуються (а.с. 133-134).

15.09.2020р. від 3-ї особи - приватного нотаріуса Чорнєй В.В. надійшли письмові пояснення, згідно яких вона позов про скасування запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно визнає та просить його задовольнити, посилаючись на те, що нежитлова будівля насправді являє собою тимчасову споруду та є рухомим майно, а ОСОБА_4 ввів її в оману та повідомив, що вона є гаражем (а.с. 118).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 232-233).

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві.

3-тя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернєй В.В. в судове засідання не з`явилась, просила слухати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ГО «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 14-16) та є користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :75:299:0002 (а.с. 50, 55-60).

Даний факт підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2014р., залишеною без змін постановою Вищого Господарського суду України від 17.09.2014р., якою відмовлено у позові прокурора Святошинського району м. Києва до Громадської організації «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 1,8га, яка знаходиться по АДРЕСА_3 та повернути її Київській міській раді, а також встановлено, що вказана земельна ділянка була відведена під будівництво платної автостоянки відкритого типу для транспортних засобів, що знаходяться в особистому користуванні громадян в мікрорайоні по АДРЕСА_4 , відповідно до рішень Виконавчого комітету Київської міської ради трудящихся № 215 від 15.02.1971р., № 314 від 4.03.1974р. Київському заводу по ремонту мотоциклів і мотоколясок «Укрголовавтотехобслуговування» Міністерства автомобільного транспортну та на підставі постанови Ради Міністрів УРСР № 240 від 27.08.1976р., наказу Міністерства автомобільного транспорту № 280 від 21.09.1976р., наказу Республіканського виробничого об`єднання «Укравтотехобслуговування» № 330 від 25.10.1978р. Київській міській спілці автомобілістів передано, в тому числі, і відкриту автостоянку № 21 (а.с. 34-40).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, що приватним нотаріусом Чорнєй В.В. 27.02.2020р. зареєстровано нежитлову будівлю (літ. «А») загальною площею 39,7кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 2019-333, виданий 3.12.2019р., видавник ТОВ «БТІ`Єврофасп» (а.с. 46).

Згідно договору купівлі-продажу від 8.10.2019р. ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 кіоск металевий з профільних конструкцій розміром 20,00 кв.м., який належить йому на праві власності на підставі прибутково-видаткової накладної від 16.12.1998р. за № 58, який розташований за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 182).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності;

13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Для реєстрації права власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 була надана довідка про показники об`єкта нерухомості, технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, інформаційна довідка КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації, згідно якої громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами (кіоск) по АДРЕСА_3 на праві власності не зареєстровано (а.с. 65-71).

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури № 055-5901 від 1.06.2020р. відомості про документи щодо присвоєння будь-якому об`єкту нерухомості поштової адреси по АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 52).

З повідомлення Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 16.07.2020р. вбачається, що звернення (клопотання) від ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 не надходило (а.с. 61).

Згідно висновку експерта Українського центру судових експертиз від 7.05.2021р. будівля, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (згідно техпаспорту від 3.12.2019р.) не містить характеристик будівель і споруд, а отже не відноситься до об`єктів нерухомого майна (а.с. 213-227).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону державним реєстратором є нотаріус, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Повноваження державного реєстратора встановлені ч. 2 ст. 10 Закону, до яких, зокрема, належать прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову в державній реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частина 1 ст. 36 Закону передбачає, якщо під час проведення державної реєстрації прав у державного реєстратора виникає сумнів щодо справжності поданих документів, такий державний реєстратор зобов`язаний повідомити про це правоохоронні органи.

В довідці про показники об`єкта нерухомого майна, на підставі якого приватним нотаріусом було зареєстровано право власності за ОСОБА_4 , зазначено, що загальна площа об`єкта становить 39,7кв.м., об`єкт виник в результаті обшиття стін навісу, який був побудований господарчим способом, однак згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_5 кіоск металевий з профільних конструкцій розміром 20,00кв.м., при цьому придбаний кіоск до об`єктів нерухомого майна не відносився та відомості про нього як в КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації, так і в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не вносились.

Таким чином, рішення приватного нотаріуса Чорнєй В.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51421819 від 2.03.2020р. прийнято відносно об`єкта, який до нерухомого майна не відноситься, що визнано і самим приватним нотаріусом, а також на підставі документів, які є недостовірними (щодо розміру об`єкта, часу побудови) та не передбачені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також за відсутності передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, а тому підлягає скасуванню.

Посилання представника відповідача на те, що державна реєстрація права власності нежитлової будівлі за відповідачем не порушує прав та інтересів позивача, оскільки документи, що підтверджують право користування позивача земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_3 відсутні суд вважає безпідставним, оскільки факт користування ГО «Спілка автомобілістів Святошинського району» встановлений постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.07.2014р., залишеною без змін постановою Вищого Господарського суду України від 17.09.2014р., якою відмовлено у позові прокурора Святошинського району м. Києва до Громадської організації «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» про зобов`язання звільнити земельну ділянку площею 1,8га, яка знаходиться по АДРЕСА_3 та повернути її Київській міській раді, а також постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.08.2008р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від, якою визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської Ради № 481/2942 від 24.11.2005р. «Про передачу земельної ділянки державному підприємству «Житлоінбуд» для будівництва житлового комплексу з вбудовано прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним багатоповерховим паркінгом на АДРЕСА_3 », а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Твердження представника відповідача про те, що зареєстрований за відповідачем об`єкт нерухомості знаходиться поза межами земельної ділянки, на якій розташована автостоянка спростовується витягом з містобудівного кадастру, Актом огляду автомобільної стоянки від 24.07.2020р. з фото-таблицею до нього, технічним паспортом на автостоянку, виготовленим станом на 13.01.2015р., а також його ж листом до ГО «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» від 23.07.2020р. про надання доступу до належної йому на праві власності нежитлової будівлі (а.с. 48, 50-51,53-60).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та вартості висновку експерта (а.с. 100, 107, 238).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 18, 22, 27, 36 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 181, 328 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати запис № 35755920 про право приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю (літ. А) загальною площею 39,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй Вітою Володимирівною.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Громадської організації «Спілка автомобілістів Святошинського району м. Києва» судові витрати в розмірі 18152грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2021 року.

Суддя Т.В. Кириленко