Справа № 131/31/21
Провадження № 2/131/227/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягуваних аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2014 року, з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

З моменту присудження аліментів настали зміни в сімейному стані позивача та відповідача. ОСОБА_1 вказує, що його фінансове положення погіршилось.

Тому, позивач просить суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина з 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочинаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач ОСОБА_2 у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву суду не надавала.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом установлено, що згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2014 року у справі № 131/1440/14-ц вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку), але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже у вказаній статті наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних обставин для цього.

Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також положенняст.182 СК України, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Суд також відмічає, що 08.07.2017 набрав чинності Закон України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017, а 28.08.2018 -Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», якими внесено зміни до законодавства України, зокрема щодо правового статусу аліментів (ст. 179 СК України) та закріплення їх мінімального розміру (ст. 182 СК України). Вищевказаними змінами законодавець закріплює мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права.

При цьому суд звертає увагу, що суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначений законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

Крім того, суд вважає, що зміна розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення, погіршить матеріальне становище дитини, та унеможливить забезпечення її належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що на даний час він безробітній, тому що це суперечить інтересам дитини.

Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, відмовити позивачу у задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 182, 183, 192 СК України, ст. 141, 170, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягуваних аліментів на утримання дитини - відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок ) грн. 80 (вісмдесят) коп. залишити за ним.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий: