Справа № 202/2461/21
Провадження № 2/202/1702/2021
13 липня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
представника позивача - адвоката Лавринович О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідно до якої просила cтягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у Вищому навчальному закладі в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної позовної заяви та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцятитрьохрічного віку.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 з 1998 року по 1999 рік та з 2001 року по 2010 рік. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Останній шлюб між сторонами у справі було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2010 року. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року у справі № 201/4020/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття. На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Вищому навчальному закладі «Університет імені Альфреда Нобеля», на денній формі навчання, що, в свою чергу, позбавляє його можливості офіційно працевлаштуватися для самостійного заробітку. Згідно із договором про надання освітніх послуг, позивач ОСОБА_1 щомісячно сплачує за навчання сина 2334,00 грн. Термін завершення навчання 30 червня 2024 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання спільного сина на період його навчання не надає, в той час як працює в Управлінні стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ на посаді старшого оперуповноваженогов особливо важливих справах та одержує заробітну плату в розмірі 208758,00 грн. на рік, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну із позивачем дитину.
З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрала судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило її звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2021 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 14 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
07 червня 2021 року ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги, на стороні позивача ОСОБА_3 .
Адвокат Лавринович О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення листа з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, враховуючи, що представник позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явився, натомість надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи у його відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2010 року.
Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2014 року у справі № 201/4020/14-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття (а.с.6).

На момент звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повноліття.

Відповідно до довідки № 164 від 08 лютого 2021 року, виданої начальником студентського деканату Університету імені Альфреда Нобеля Рубан О.О., ОСОБА_3 навчається в Університеті імені Альфреда Нобеля на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», на контрактній основі із терміном навчання на освітньому ступені «бакалавр» до 30 червня 2014 року (а.с.7).

На даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто із позивачем у справі, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.12).

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, знаходиться на утриманні своє матері, тобто позивача у справі.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає.

Відповідно до декларації про майновий стан і доходи фізичної особи ОСОБА_2 , поданої 02 березня 2020 року, річний дохід останнього становить 208 758 грн. В свою чергу наявність на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, чи осіб похилого віку, ОСОБА_2 суду не доведено.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача продовжує навчання, відсутність у відповідача інших утриманців, та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 22 квітня 2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, у зв`язку із тим, що позивача на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.16, 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України та керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні позивача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 квітня 2021 року і до закінчення строку навчання, тобто до 30 червня 2024 року, але не більш ніж до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцяти денний строк з дня проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 липня 2021 року.

Суддя Л.П. Слюсар