КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи 752/13060/13-ц

провадження номер № 22-ц/824/6284/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Дударенко Анни Михайлівни на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року у складі судді Фролова М.О., у справі за позовом заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах Київської міської державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про стягнення відновленої вартості зелених насаджень,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року заступник прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про стягнення відновленої вартості зелених насаджень.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Київської міської ради № 837/1893 від 09 липня 2009 року вирішено передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не переданих у власність чи користування. 09 липня 2009 року ОСОБА_1 було видано державний акт серії ЯЖ № 039303 на право власності на земельну ділянку площею 0,0511 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор вказував, що під час відведення вищезазначеної земельної ділянки щодо проекту землеустрою останньої Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київради (КМДА) було надано погодження №971/04-4-22/1655 від 30 березня 2009 року, яким визначено згідно з природоохоронними органами необхідність ОСОБА_1 сплатити відновну вартість зелених насаджень. Крім того, згідно з наданим Управлінням охорони навколишнього природного середовища виконавчого органу Київради (КМДА) висновку обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №298 від 25 лютого 2009 року, відновна вартість зелених насаджень на вищезазначеній земельній ділянці становила 705 754 грн 16 коп. Проте, відповідач не сплатила відновну вартість зелених насаджень у вказаному розмірі.

З урахуванням наведеного, прокурор просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь КМДА відновну вартість зелених насаджень у розмірі 705 754 грн 16 коп.

Заочним рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року позов заступника прокурора Голосіївського району міста Києва задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КМДА відновну вартість зелених насаджень у розмірі 705 754 грн 16 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дударенко А.М. про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник відповідача - адвокат Дударенко А.М. подала апеляцій скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову заступника прокурора Голосіївського району міста Києва повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом справа була розглянута з порушенням правил підсудності, оскільки провадження по справі було відкрито відповідно до ст.109 ЦПК України в редакції 2004 року, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Вказує, що зазначена у позові прокурора адреса відповідача: АДРЕСА_3, відноситься до Шевченківського району міста Києва, проте справа розглянута Голосіївським районним судом міста Києва. Зазначає, що станом на липень 2013 року зареєстрованим місцем проживання відповідача було: АДРЕСА_2 , що знаходиться у Деснянському районі міста Києва. Крім того, під час розгляду справи не було встановлено, що вона змінила дівоче прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , отримавши новий паспорт ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що суд першої інстанції не повідомляв відповідача про відкриття провадження у даній справі, а також про дату, час та місце судового засідання, направляючи судові виклики на адресу, за якою вона не проживала, а отримавши поштові відправлення без вручення, суд відповідні оголошення у друкованому засобі масової інформації не розміщав. Також зазначає, що судом неправильно установлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та неправильності їх оцінки.

Представник КМДА Авдєєва О.І. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, оскаржуване заочне рішення суду є законним та обґрунтованим, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують. Просить заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну каргу - без задоволення.

Третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

У ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 року заступник прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про стягнення відновленої вартості зелених насаджень.

У вказаному позові зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 (а.с.1, т.1).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 липня 2013 року відкрито провадження за даним позовом (а.с. 22, т.1).

Відкривши провадження у даній справі та в подальшому за результатами її розгляду ухваливши заочне рішення суду, суд першої інстанції вважав, що справа підсудна Голосіївському районному суду міста Києва.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України 2004 року, який діяв на момент подачі даного позову, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до положень ч.3 ст.122 ЦПК України 2004 року, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції, отримавши даний позов заступника прокурора Голосіївського району міста Києва, дій, визначених ч.3 ст. 122 ЦПК України, не здійснював.

Пред`явивши даний позов у липні 2013 року, позивачем зазначено місце проживання відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , проте як вбачається із копії паспорта відповідача, починаючи з 10 травня 2012 року та по 27 серпня 2018 року, її зареєстрованим місцем проживання було: АДРЕСА_2 , що територіально віднесено до Деснянського району міста Києва (а.с.221-225, т.1).

З наведених підстав колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване заочне рішення з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до п.5. ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Статтею 378 ЦПК України визначено підстави для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи (ч. 2 ст. 378 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приймала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції відповідач за вказаною у позові адресою не проживала, внаслідок чого вона судові повідомлення не отримувала та не була обізнана про розгляд справи.

Отже, враховуючи, що судом першої інстанції дії, передбачені ч.3 ст. 122 ЦПК України у редакції 2004 року щодо встановлення інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, не здійснювались, а зареєстрованим місцем проживання відповідача на час подачі даного позову територіально було віднесено до Деснянського району міста Києва, то колегія суддів вважає, що заочне рішення прийняте судом першої інстанції у даній справі з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Із заяви відповідача про перегляд заочного рішення, ухваленого в даній справі убачається, що нею заявлялось суду першої інстанції про непідсудність справи Голосіївському районному суду міста Києва, проте вказана обставина була залишена судом без належної уваги.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва, оскільки воно прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Керуючись ст.ст. 374, 378, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дударенко Анни Михайлівни задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 лютого 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

Цивільну справу за позовом заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах Київської міської державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа: Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», про стягнення відновленої вартості зелених насаджень, направити на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: