Справа № 653/949/21
Провадження № 2/653/731/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд

Херсонської області в складі:

головуючого судді Мотонок Т.Я.,

за участю

секретаря судових засідань Гурковського В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради Херсонської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Генічеської міської ради Херсонської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обгрунтування позову зазначено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, а саме право на земельну частку (пай) розміром 8,67 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 16.03.1999р. серія ХС №0039292.

Померлою, 03.12.1998 року було складено заповіт, посвідчений Сокологірненською сільською радою Генічеського району Херсонської області, згідно з яким спадкоємцем земельної ділянки площею 8,73 га, яка знаходиться на території Сокологірненської сільської ради є - ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 у зв`язку з наступним:

Так спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за законом якого була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем за законом якої був її син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем за законом якого є його дружина ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом на право спадщини за законом після смерті мого чоловіка ОСОБА_6 виданого 23.12.2014р. державним нотаріусом Бернацькою Н.Г. після смерті чоловіка позивача - ОСОБА_6 .

Однак у Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло до ОСОБА_1 в порядку спадкування, не було включено право на земельну ділянку, яку успадкував, але не оформив свої спадкові права померлий ОСОБА_6 , оскільки за час свого життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач вважає, що вона має право на отримання спадщини померлої ОСОБА_3 , спадкоємцем якої за заповітом є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за законом якого була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем за законом якої був її син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак, померлі, за час свого життя не здійснили державну реєстрацію прав на земельну ділянку та не виготовили державний акт на право власності на земельну ділянку, що унеможливлює прийняття спадщини в позасудовому порядку. Тому, позивач змушена звернутися до суду для визнання права на спадщину.

У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 8,67 в умовних кадастрових гектарах, на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) від 16.03.1999р. серія ХС №0039292 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові, тому просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки як встановлено в судовому засіданні позивач дійсно є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки спадкоємці попередніх черг на даний час померли, але за час свого життя не здійснили державну реєстрацію прав на оспорювану земельну ділянку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона тривалий час знайома з родиною ОСОБА_1 і їй відомо, що позивач разом із своїм покійним чоловіком ОСОБА_6 проживали однією сім`єю разом з його батьками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та бабусею - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 за своє життя працювала у колгоспі і як усі члени колгоспа мала право на земельну ділянку пай. На даний час ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, тобто інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 крім позивача не має.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що родина ОСОБА_1 , до якої входили її чоловік ОСОБА_6 , свекор та свекруха ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та бабуся - ОСОБА_3 проживали однією родиною. На даний час ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, тобто інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 крім позивача не має.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_3 видано сертифікат на право на земельну частку ( пай) серія ХС № 0039292 від 16.03.1999 року, відповідно до якого вона має право на земельну частку пай у землі, яка перебуває у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок» розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).

Згідно заповіту від 03.12.1998 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну частку (пай) у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок » розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 26.12.2005 року - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено в судовому засіданні спадкоємицею ОСОБА_4 була його дружина ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 . А після її смерті спадкоємцем був її син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 ).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.12.2014 року спадкоємцем ОСОБА_6 є ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,1165 гектарів та належала померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 036648 від 11.02.2004 року, яка належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємицею якої був її син ОСОБА_6 , який також прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права.

Як з`ясовано в судовому засіданні до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка пай) у колективній власності колективної сільськогосподарської асоціації пайовиків « Світанок » розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, на яку мала право ОСОБА_3 , оскільки за своє життя вона не встигла оформити своє право власності.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_3 набула майнове право на земельну частку (пай), то, відповідно, і спадкоємець, а саме ОСОБА_1 - позивач у справі, набула відповідне майнове право в порядку спадкування на земельну частку (пай).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», зокрема, пункту 11, «При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю».

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Сертифікату на право на земельну частку (пай); реєстрація права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Враховуючи той факт, що позивач як спадкоємець за законом не має іншої можливості оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 суд вважає, що позовні вимоги повністю доведені в судовому засіданні, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Генічеської міської ради Херсонської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку спадкування право на земельну частку ( пай) розміром 8,67 умовних кадастрових гектарів, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії ХС № 0039292, виданого Генічеською районною державною адміністрацією 16.03.1999 року та зареєстровано 17.03.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 291.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та оголошено 15.07.2021 року о 16.20 год.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок