Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021 Справа №607/5908/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кузьменко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2019 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. на двох дітей щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2019 присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час вказаних коштів недостатньо для утримання дітей, оскільки витрати на дітей з моменту ухвалення рішення суду значно зросли, а враховуючи карантинні обмеження, позивач не має змоги належно утримувати дітей. На підставі наведеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 20.04.2021 відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 не погоджується з вимогами позивача про збільшення розміру аліментів та просить у задоволенні позову відмовити. Вказав, що 17.11.2020 він був учасником ДТП, в результаті якої отримав переломи обох верхніх кінцівок та у зв`язку з чим перебував на амбулаторному лікуванні протягом двох місяців. Крім цього, після лікування він був звільнений з роботи та на даний час не працює, допомоги по безробіттю також не отримує. Зазначив, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , у якої двоє дітей від першого шлюбу, одна з яких є інвалідом 2 групи. Оскільки його матеріальний стан та стан здоров`я не покращилися, а навпаки погіршилися, позивач не надала доказів про погіршення її стану здоров`я чи матеріального стану, то відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити. Вказала, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів з відповідача значно зросли потреби дітей та витрати на їх утримання, коштів, які вона заробляє у сумі 6500 грн. та аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 не вистачає на забезпечення належних умов життя дітей, а тому просить суд збільшити розмір аліментів до 6000 грн. на двох дітей.

Представник відповідача адвокат Кузьменко І.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вказала, що на даний час відповідач не працює, його матеріальне становище не покращилося, а навпаки - погіршилося, а тому вважає, що немає підстав для задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

У сторін по справі народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1023 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2352.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2019 задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2017 та присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також вирішено питання щодо судових витрат.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.03.2019 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. на двох дітей щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись лише на те, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати утримання двох дітей значно зросли.

При цьому суд зазначає, що закон вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Позивачем не наведено законних підстав для можливості збільшення присуджених раніше аліментів на утримання дітей та не надано суду належних доказів на підтвердження тих фактів, з якими закон пов`язує збільшення аліментів, а саме зміни матеріального стану у відповідача у сторону покращення, а тому відсутні законні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, компенсувавши судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви до суду, в той час, як у задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 223, 247, 265, 284, 285 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич