Справа № 504/1000/21
Провадження № 2/504/1663/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2021 р. смт. Доброслав Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Добров П.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Лиманської районної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Лиманської районної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування.

Позивач звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,; заборони відповідачам по справі вчиняти будь які дії спрямовані на виселення дитини інваліда ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_5 з будинка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,; заборони відповідачам по справі вчиняти будь які дії спрямовані на перешкоджання в проживанні та/або обмеженні в доступу дитини інваліда ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_5 до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду законної сили.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, та накладення арешту на спірне нерухоме майно, на думку суду, у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони дій, оскільки від заявника до суду надійшла заява про забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову позивача ОСОБА_5 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Лиманської районної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти будь які дії спрямовані на виселення дитини інваліда ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_5 з будинка, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиняти будь які дії спрямовані на перешкоджання в проживанні та/або обмеженні в доступу дитини інваліда ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_5 до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали негайно направити до Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (67500, Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, вул. Центральна, 75) та сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її отримання

Суддя П.В. Добров