Справа №591/2834/20
Провадження № 2-п/591/49/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 6 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаною заявою. Разом з заявою подав письмове клопотання про звільнення його від сплати судового збору. На підтвердження скрутного матеріального становища надає довідку про доходи з ДПІ.

Заява про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно положень пункту 1 ст. 6 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з цим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ у рішенні по справі «FC Mretebi проти Грузії», заява №38736/04 (і не тільки ЄСПЛ, а і КПЛ ООН, справа Няккяляйярви проти Фінлянді) звернув увагу на необхідність забезпечення належного балансу між, з одного боку, інтересами держави у забезпеченні розумного суду та, з іншого боку, інтересами заявника у відстоюванні своїх вимог через суд.

Заявник на обгрунтування клопотання подав довідку про доходи.

Однак, з довідки вбачається, що джерелом доходу є отримання коштів за надання майна в лізинг.

Тому незрозуміло, чи працює позивач неофіційно, чи перебуває на обліку як безробітний.

Не надано жодних доказів, які вказують на те, що заявник позбавлений можливості працювати за станом здоров`я.

Вищевикладене, свідчить про те, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження підстав звільнення його від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В.Шелєхова