Номер провадження: 22-ц/813/680/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради, представників відповідача Себова Д.М., Шушулкової В.Д.,

переглянувши справу №947/22198/20 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року у складі судді Калініченко Л.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 7 серпня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що з 11 червня 2001 року працював на посаді завідуючого анестезіологічним відділенням Міської клінічної лікарні №10 (на даний час КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради). У листопаді 2019 року головний лікар повідомив про план об`єднання відділень лікарні, яке буде очолювати один завідуючий. Позивач вважає, що фактично як такого об`єднання не було, до кінця 2019 року та в січні-лютому 2020 року він продовжував виконувати обов`язки завідуючого анестезіологічним відділенням ліжками для інтенсивної терапії загального профілю. 6 лютого 2020 року було об`явлено, що новим завідуючим об`єднаного анестезіологічного відділення буде ОСОБА_3 , 19 лютого 2020 року на нараді головний лікар вимагав від нього ОСОБА_1 письмово відмовитися від посади завідуючого відділенням, однак такої згоди не отримав, він ОСОБА_1 покинув нараду, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я 19 лютого 2020 року йому було відкрито листок непрацездатності. Потому йому стало відомо, що наказом від 28 грудня 2019 року його було призначено тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору, а наказом від 19 лютого 2020 року звільнено з цієї посади у зв`язку з реорганізацією по пункту 1 статті 40 КЗпП України. 12 червня 2020 року перебуваючи на лікарняному направив рекомендованим листом на ім`я головного лікаря лікарні заяву на щорічну відпустку з 16 червня 2020 року, поштове відправлення доставлено відповідачу 15 червня 2020 року, тому він ОСОБА_1 вважав, що знаходиться у відпустці. 15 липня 2020 року він отримав рекомендований лист з наказом від 18 червня 2020 року про звільнення за прогул без поважних причин по пункту 4 статті 40 КЗпП України замість задоволення його заяви про відпустку, право на яку мав на підставі частини 1 статті 74 КЗпП України. Вважаючи накази щодо його призначення та звільнення незаконними, позивач ОСОБА_1 просив:

визнати протиправним та скасувати наказ головного лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 28 грудня 2019 року про призначення ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору;

визнати протиправним та скасувати наказ головного лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 19 лютого 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору у зв`язку з реорганізацією по пункту 1 статті 40 КЗпП України;

визнати протиправним та скасувати наказ головного лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря);

визнати протиправним та скасувати наказ головного лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 18 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) за прогул без поважних причин по пункту 4 статті 40 КЗпП України;

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді завідувача анестезіологічним відділенням КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради з 18 червня 2020 року;

стягнути з КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 червня 2020 року по час прийняття рішення;

стягнути з КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 300000,00 грн.;

стягнути з КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу (т.1 а.с.2-6).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.34-35).

Відповідач КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради позов не визнав, зазначивши, що про реорганізацію анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії на 6 ліжок ОСОБА_1 було доведено персонально під особистий підпис 1 листопада 2019 року. Зміна штатного розпису та реорганізація анестезіологічного відділення були проведені на підставі Наказу від 16 грудня 2016 року №515 Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, яким було затверджено структуру та профіль ліжкового фонду КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради та на виконання якого було видано Наказ від 28 грудня 2019 року КПН «Одеська клінічна лікарня №10» про внесення змін в структуру та штатний розпис працівників підприємства з 1 січня 2020 року. Включення КНП «Міська клінічна лікарня №10» до переліку опорних закладів як лікарні інтенсивного лікування П рівня передбачало створення структурного підрозділу «Служба анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу для надання медичної допомоги хворим терапевтичного, неврологічного, хірургічного профілів та при політравмах». На виконання наказу від 16 грудня 2019 року №515 Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради видано наказ від 28 грудня 2019 року №54-ос про призначення ОСОБА_1 тимчасово виконуючим обов`язки новоствореного відділення на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача, копію наказу ОСОБА_1 отримав особисто 6 квітня 2020 року. У зв`язку з реорганізацією структурних підрозділів КНП «Міська клінічна лікарня №10» 19 лютого 2020 року з ОСОБА_1 проведено бесіду із запропонуванням рівнозначної посади лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок інтенсивної терапії загальнотерапевтичного профілю, 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби) зі збереженням основних посадових функцій та завдань і попереднього місця та службового кабінету, при цьому попереджений, що у разі незгоди він буде звільнений по пункту 1 статті 40 КЗпП України з цієї ж дати. ОСОБА_1 без пояснень вийшов з кабінету, на дзвінки не реагував. На підставі чинного законодавства було видано наказ від 19 лютого 2020 року №15-ос про звільнення ОСОБА_1 з роботи. 6 квітня 2020 року надійшла доповідна записка щодо листка непрацездатності ОСОБА_1 , згідно якого з 19 лютого 2020 року він знаходиться на лікуванні, з огляду на що видано наказ від 6 квітня 2020 року №31-ос про скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 та з метою визначення службового становища ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням його попередньої посади призначення його на посаду тимчасово виконуючого обов`язки лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору з 20 лютого 2020 року. З наказами від 19 лютого 2020 року №15-ос та від 6 квітня 2020 року №31-ос ОСОБА_1 ознайомлений особисто 13 квітня 2020 року під підпис. На ініційованій ОСОБА_1 зустрічі 13 квітня 2020 року, на яку від прибув з адвокатами, йому було повторно запропоновано рівнозначну посаду, на що ОСОБА_1 залишив місце проведення бесіди без пояснень. Надалі ОСОБА_1 перебував на лікарняному до 15 червня 2020 року, мав стати до роботи 16 червня 2020 року, але на робоче місце не прибув, що зафіксовано відповідними актами. Наказом від 17 червня 2020 року №36-адм ОСОБА_1 оголошено догану, наказом від 18 червня 2020 року №59-ос ОСОБА_1 звільнено з роботи по пункту 4 статті 40 КЗпП у зв`язку з відсутністю на робочому місці більше 3 годин, поштове відправлення, що містило наказ про звільнення, отримано ОСОБА_1 24 червня 2020 року. Заява ОСОБА_1 від 12 червня 2020 року про надання відпустки отримана поштою 23 червня 2020 року, відповідь на заяву надано 23 червня 2020 року та отримано ОСОБА_1 15 липня 2020 року. ОСОБА_1 допустив самовільне використання без погодження з керівництвом КНП «Міська клінічна лікарня №10» відпустки, за графіком відпусток ОСОБА_1 не мав відпустки у червні 2020 року, факт написання ним заяви про відпустку не може розцінюватися як обов`язкова підстава для надання відповідної відпустки. Крім того, ОСОБА_1 мав 20 днів невикористаної відпустки, а в заяві просив надати йому 35 календарних днів відпустки, що не узгоджується з кількістю днів відпустки, які мав право використати. Звільнення відбулося лише на третій день прогулу, що свідчить про толерантне ставлення з боку керівництва лікарні до працівника, в період з 16 червня 2020 року по 18 червня 2020 року керівництво лікарні неодноразово намагалося вийти на зв`язок з ОСОБА_1 , однак він жодним чином на контакт не йшов. Кабінет ОСОБА_1 опечатано, він з 18 червня 2020 року ухиляється від передачі справ, що утруднює організацію роботи лікарні. Для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не доведено, що до гіпертонічного кризу та ішемічного інсульту призвели незаконні дії відповідача, причинно наслідковий зв`язок відсутній, про зміни в структурі лікарні позивач знав ще 1 листопада 2019 року, а гіпертонічний криз стався 19 лютого 2020 року (а.с.50-58).

Відповідачем КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради 11 вересня 2020 року подано заяву про застосування строку позовної давності щодо: оскарження наказу від 28 грудня 2019 року, з яким ОСОБА_1 ознайомився 6 квітня 2020 року, з огляду на що строк звернення до суду сплив 7 липня 2020 року; оскарження наказу від 19 лютого 2020 року та наказу про поновлення на роботі, з якими ОСОБА_1 ознайомився 13 квітня 2020 року, з огляду на що строк звернення до суду сплив 14 липня 2020 року; оскарження наказу від 18 червня 2020 року, який було направлено ОСОБА_1 та ним отримано 24 червня 2020 року (а.с.46-48).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, за змістом якої він не був ознайомлений з документами, що стали підставою для внесення змін в структуру та штатний розпис працівників відповідача. Відомість, в якій 2 листопада 2019 року працівники лікарні були повідомлені про «можливе скорочення штатів» не мала значення без наявності нового штатного розпису і відомостей про те, які посади підлягають скороченню та з якої дати. Заявляє про не підписання ним вказаної відомості, проте клопотання про призначення почеркознавчої експертизи заявляти не буде. Заперечив ознайомлення з наказом від 28 грудня 2019 року №54-ос, адміністрація в односторонньому порядку змінила умови праці з безстрокових та строкові, призначивши його тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням. Скасувавши наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос наказ від 19 лютого 2020 року №15-ос, відповідач тим самим визнав незаконність наказу про звільнення. Про існування наказів від 19 лютого 2020 року №15-ос та від 6 квітня 2020 року №31-ос йому стало відомо з листа від 13 квітня 2020 року, проте з самими наказами ознайомлений не був. Наказ від 6 квітня 2020 року №31-ос незаконний, так як він працював на підставі безстрокового трудового договору на посаді завідувача анестезіологічним відділенням і згоди на призначення тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) не надавав, фактично відповідач здійснив переведення на іншу роботу з порушенням вимог частини 1 статті 32 КЗпП. З наказом від 17 червня 2020 року №36-адм про оголошення догани ознайомлений не був. Наказ від 18 червня 2020 року №59-ос про звільнення, що був направлений йому рекомендованим листом 22 червня 2020 року, він отримав не 24 червня 2020 року, а 15 липня 2020 року оскільки була направлена відповідачем не на належну адресу і була розшукана позивачем лише 15 липня 2020 року. Виникнення гіпертонічного кризу у позивача, який перейшов в ішемічний інсульт, пов`язано саме з діями головного лікаря Себова Д.Н. по примусу позивача до звільнення на нараді 19 лютого 2020 року, внаслідок цього позивач знаходився на лікуванні з 19 лютого 2020 року по 15 червня 2020 року, що підтверджено листками непрацездатності. Строк звернення до суду не пропущений, так як на всій території України карантин установлено постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, від 2 квітня 2020 року №255 з 12 березня 2020 року та продовжено до теперішнього часу; строки, визначені статтею 233 КЗпП України, продовжуються на строк дії карантину (а.с.98-103).

Відповідачем КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради на відповідь ОСОБА_1 на відзив надано заперечення, за змістом яких ОСОБА_1 ознайомлений про зміни у штатному розписі підприємства, підпис у відомості було виконано особисто ним і в даному випадку презюмується справжність підпису, адже клопотання про призначення експертизи позивач не заявив. Посилання на не ознайомлення з наказами безпідставне. Доводи позивача про переведення на іншу посаду без його згоди не можуть бути прийняті до уваги судом, адже його було призначено на таку саме за функціональними обов`язками наявну у штатному розписі підприємства посаду. Позивач не приступив до виконання своїх службових обов`язків після того, як в нього закінчився лікарняний, він був відсутній на роботі 16 червня 2020 року, на що було видано наказ про оголошення догани. 17 червня 2020 року ОСОБА_1 знову не з`явився на роботу, тим самим допустив порушення трудової дисципліни вдруге. Поштова кореспонденція для ОСОБА_1 надходила до поштового відділення 65121 та була доступна для отримання адресатом навіть при можливому, що не доведено, помилковому зазначенню номеру квартири. Крім того, ОСОБА_1 у телефонному режимі 6 липня 2020 року о 09:10 годин був повідомлений про звільнення та необхідність вивільнення службового кабінету, на що він дав згоду до 8 липня 2020 року здійснити передачу справ, однак у призначений час не з`явився. Підстави для стягнення та розмір моральної шкоди не доведено, позивач не вийшов на роботу після лікарняного, не намагався в позасудовому порядку врегулювати питання стосовно нового штатного розпису підприємства, хоча йому неодноразово це пропонувалося. Крім того, підприємство ініціювало перевірку обґрунтованості видачі листків непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 , оскільки при наявності діагнозу «гіпертонічний криз» та «ішемічний інсульт» ОСОБА_1 мав би бути госпіталізований згідно з протоколами про надання медичної допомоги при наявності таких захворювань, натомість він знаходився вдома на амбулаторному лікуванні, листки непрацездатності видавалися КНП «ЦПМСД №4». Медичної документації на підтвердження взаємозв`язку діагнозу і стану здоров`я ОСОБА_1 з будь-якими обставинами не надано. Щодо посилань позивача на зупинення процесуальних строків під час дії карантину, то слід звернути увагу на те, що оскаржувані накази було винесено до оголошення в Україні режиму карантину, тому до цих правовідносин це жодного відношення не має (а.с.111-113).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.135-145).

Висновок суду мотивовано тим, що за змістом частини 1 статті 43 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Суд вважав встановленим, що на підприємстві мали місце зміни в організації виробництва і праці, про які позивач був завчасно ознайомлений 1 листопада 2019 року під підпис. Призначення особи на посаду тимчасово виконуючого обов`язки зумовлено певною необхідністю, що виникає у зв`язку з певними виробничими обставинами. Тому, суд дійшов висновку, що винесення наказу від 28 грудня 2019 року №54-ос про покладення тимчасового виконання обов`язків на позивача було зумовлено реорганізацією відділення та створенням нових блоків, на які обирались посади, за наслідком чого винесення вказаного наказу є законним, було зумовлено певною необхідністю, що виникла у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Позивач був завчасно повідомлений про зміни в організації виробництва і праці, позивачу було запропоновано вакантну посаду, яка відповідала кваліфікаційному рівню позивача, на яку останній відмовився переводитися, був завчасно попереджений про звільнення, тому у відповідача були підстави для звільнення позивача відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України. Дізнавшись про перебування позивача на лікарняному на момент винесення наказу про звільнення, відповідач правомірно поновив порушене право позивача та 6 квітня 2020 року скасував наказ про звільнення. Суд вважав виправданим під час поновлення позивача на роботі те, що за наслідками винесення наказу від 6 квітня 2020 року №31-ос позивача призначено з 20 лютого 2020 року тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору, з огляду на те, що відділення анестезіології, завідувачем якого був позивач, було скорочено. Суд вважав встановленим, що з наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос позивач був ознайомлений 13 квітня 2020 року, на підставі листків непрацездатності перебував на лікуванні до 15 червня 2020 року включно, до виконання посадових обов`язків 16 червня 2020 року не став, відсутність на роботі підтверджена доказами, за допущене порушення трудової дисципліни оголошено догану. Відсутність на роботі 17 червня 2020 року та 18 червня 2020 року також задокументовано, наслідком підтвердженого прогулу без поважних причин було звільнення по пункту 4 статті 40 КЗпП України. Суд надав оцінку заяві про відпустку та підсумував, що позивач у порушення частини 1 статті 81 ЦПК України не надав до суду належних доказів на підтвердження поважних причин, що перешкоджали йому з`явитися на роботу протягом 16 червня 2020 року, 17 червня 2020 року, 18 червня 2020 року. Вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про скасування наказу про звільнення.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.147-151).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у безпідставній відмові у визнанні протиправним та скасуванні наказу від 28 грудня 2019 року №54-ос, так як ОСОБА_1 та інші працівники лікарні не могли бути попереджені про зміни в структурі лікарні та новий штатний розпис працівників, оскільки станом на 1 листопада 2019 року процес реорганізації не почався і нового штатного розпису не було. Суд не врахував, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з наказами, що не надавав згоду на призначення тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, що відповідач в односторонньому порядку змінив умови праці з безстрокових та строкові. Звільнення по пункту 1 статті 40 КЗпП України також є незаконним, так як він ніколи не виконував обов`язки завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору. Незаконність наказу від 19 лютого 2020 року №15-ос визнана самим відповідачем, оскільки цей наказ було скасовано 6 квітня 2020 року. Наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос його безпідставно поновлено на роботі на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря), згоди на цю посаду він не надавав, тому відповідач фактично здійснив переведення на іншу роботу в порушення вимог частини 1 статті 32 КЗпП України. Підстав для звільнення по пункту 4 статті 40 КЗпП України не було, бо звільнений з посади лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) в той час як займав посаду завідуючого анестезіологічним відділенням, крім того, подав відповідачу заяву про відпуску. Порушення трудової дисципліни, за яке звільнено, чітко не вказано. Суд безпідставно відмовив у витребуванні доказів, які мали значення для вирішення справи.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тими ж доводами, що й відзив на позов та заперечення на відповідь позивача (а.с.174-178).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, де вчергове підтримано доводи, викладені в суді першої інстанції (а.с.189-193).

Відповідачем КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської області надано заперечення на відповідь на відзив (а.с.217-219).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду в його мотивувальній частині та залишення без змін в його резолютивній частині з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював у комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради.

Наказом директора Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 16 грудня 2019 року №515 «Про затвердження структури та профілю ліжкового фонду комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради» наказано директору КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради Себову Д.М. з 1 січня 2020 року, зокрема:

1.1 за рахунок об`єднання відділення інтенсивної терапії загального профілю на 6 ліжок, анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії на 6 ліжок, анестезіологічного відділення в опіковому відділенні на 6 ліжок та 3 ліжок стаціонару однієї доби розгорнути у структурі КНП «Міська клінічна лікарня №10» відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу на 21 ліжок, в якому передбачити наступні блоки: блок цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді та загального терапевтичного профілю на 6 ліжок; блок стаціонару однієї доби на 3 ліжка; блок цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками на 6 ліжок; блок цілодобового спостереження за хворими неврологічного профілю на 6 ліжок;

1.7 організувати роботу створених відділень відповідно до вимог нормативно-правових актів;

1.8 розробити та затвердити до 25 грудня 2019 року Положення про відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу;

1.9 розробити проект нового штатного розпису підприємства, який надати до Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради на затвердження до 20 грудня 2019 року;

1.10 забезпечити укомплектування створених відділень кадрами;

1.11 забезпечити створені відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу, відділення опіків та політравми, приймально-діагностичне відділення невідкладної допомоги необхідним обладнанням/устаткуванням, витратними матеріалами та іншими ресурсами для належної роботи;

2. з 1 січня 2020 року вважати потужність ліжкового фонду КНП «Міська клінічна лікарня №10» 425 ліжок, у тому числі 21 ліжко інтенсивної терапії, тощо (т.1 а.с.59).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 28 грудня 2019 року №51-ос «Про внесення змін в структуру та штатний розпис працівників КНП «МКЛ №10» ОМР з 1 січня 2020 року» на виконання наказу Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради від 16 грудня 2019 року у зв`язку з приведенням штатного розпису КПН «МКЛ №10» ОМР у відповідність на підставі бюджету на 2020 рік та введенням з 1 січня 2020 року мінімальної заробітної плати у розмірі 4723 грн. та посадового окладу 1 тарифного розряду у розмірі 2312 грн. наказано, зокрема:

1 внести зміни у структуру КНП «МКЛ №10» ОМР з 1 січня 2020 року, а саме створити відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу зі збільшенням ліжкового фонду до 21 ліжка через об`єднання відділення інтенсивної терапії загального профілю (6 ліжок), анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок) та виділити в структурі наступні модулі:

1.1.1 блок цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді та загальнотерапевтичного профілю (6 ліжок);

1.1.2блок стаціонару однієї доби (3 ліжка);

1.1.3блок цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками (6 ліжок);

1.1.4 блок цілодобового спостереження за хворими неврологічного профілю (6 ліжок);

3 внести зміни в штатний розпис КНП «МКЛ №10» ОМР з 1 січня 2020 року, тощо (т.1 а.с.60).

Додатком 1 до наказу від 28 грудня 2019 року №51-ос є Структура комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, затверджена директором підприємства, яка передбачає у стаціонарному секторі, зокрема, наявність відділення анестезіології і інтенсивної терапії модульного типу (21 ліжко), що включає в себе блок цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді та загальнотерапевтичного профілю (6 ліжок), блок стаціонару однієї доби (3 ліжка), блок цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками (6 ліжок), блок цілодобового спостереження за хворими неврологічного профілю (6 ліжок) (т.1 а.с.62-64).

Додатком 2 до наказу від 28 грудня 2019 року №51-ос є Графологічна структура комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради (т.1 а.с.65).

У зв`язку з проведенням організаційних заходів та зміною штатного розкладу з 1 січня 2020 року попереджено про реорганізацію відділень та можливе скорочення штатів, зокрема, попереджено 1 листопада 2019 року всіх працівників анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії під підпис, в тому числі ОСОБА_1 , який станом на дату попередження займав посаду завідувача відділення, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (т.1 а.с.70).

Зміни в структурі та штатному розписі працівників КНП «МКЛ №10» ОМР з 1 січня 2020 року підтверджені штатним розписом станом на 1 грудня 2019 року та штатним розписом, що введений в дію з 1 січня 2020 року (т.1 а.с.115-116, 117-119).

Положення про відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу (21 ліжко) КНП «МКЛ №10» ОМР затверджено директором підприємства 25 грудня 2019 року (т.1 а.с.120-125).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради «Про тимчасове виконання обов`язків» у зв`язку зі змінами в організаційно-штатній структурі, скороченням посади та введенням в дію нового штатного розкладу наказано призначити тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_1 з доплатою за завідування відділенням (т.1 а.с.71).

19 лютого 2020 року із ОСОБА_1 , завідувачем відділення, лікарем-анестезіологом анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок) стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР з приводу скорочення займаної посади у зв`язку зі змінами в організаційно-штатній структурі та введенням в дію нового штатного розкладу відбулася бесіда, в ході якої зазначено: що з 1 січня 2020 року скорочена посада завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок) стаціонарного сектору; що новим штатним розкладом введена посада лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок) інтенсивної терапії, крім того 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби відділення анестезіології та інтенсивної терапії (21 ліжко) модульного типу стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР; запропоновано зайняти посаду лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок) інтенсивної терапії загальнотерапевтичного профілю, крім того 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби відділення анестезіології та інтенсивної терапії (21 ліжко) модульного типу стаціонару КПН «МКЛ №10» ОМР; попереджено, що у разі не погодження щодо переведення на запропоновану посаду та враховуючи неможливість розміщення на іншій посаді в закладі буде звільнений 19 лютого 2020 року на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України (т.1 а.с.72).

19 лютого 2020 року складено Акт про те, що ОСОБА_1 був запрошений та з`явився для проведення бесіди з приводу його можливого переведення або звільнення 19 лютого 2020 року на підставі вимог пункту 1 статті 40 КЗпП України, в результаті бесіди свою згоду на переведення не надав ні в письмовій, ні в усній формі (т.1 а.с.73).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 19 лютого 2020 року №15-ос «Про звільнення з роботи» ОСОБА_1 , завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії стаціонарного сектору 19 лютого 2020 року звільнено у зв`язку з реорганізацією по пункту 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги та грошової компенсації за 16 календарних днів невикористаної щорічної трудової відпустки за період роботи з 3 грудня 2018 року по 19 лютого 2020 року (т.1 а.с.74).

Копію наказу від 19 лютого 2020 року №15-ос ОСОБА_1 отримав особисто 6 квітня 2020 року (т.1 а.с.74зв.)

Згідно Доповідної записки від 6 квітня 2020 року старшої медичної сестри відділення анестезіології та інтенсивної терапії ОСОБА_4 їй 6 квітня 2020 року був переданий лікарняний листок ОСОБА_1 , листок непрацездатності видано на амбулаторне лікування з 19 лютого 2020 року по 16 березня 2020 року (т.1 а.с.83, 83зв.).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 6 квітня 2020 року №31-ос «Про скасування наказу про звільнення з роботи та покладення тимчасового виконання обов`язків» наказано скасувати наказ «Про звільнення з роботи» від 19 лютого 2020 року №15-ос; у зв`язку зі скороченням посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії стаціонарного сектору призначити з 20 лютого 2020 року тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_1 (підстава: листок непрацездатності ОСОБА_1 від 19 лютого 2020 року, доповідна записка ОСОБА_4 від 6 квітня 2020 року, штатний розпис від 1 січня 2020 року) (т.1 а.с.77).

10 квітня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради адресовано ОСОБА_1 лист, яким повідомлено, що у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю на день звільнення, що було документально підтверджено 6 квітня 2020 року, підприємством на підставі вимог частини 3 статті 40 КЗпП України наказ «Про звільнення з роботи» від 19 лютого 2020 року №15-ос скасований наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос. В листі також зазначено, що у зв`язку зі скороченням посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії стаціонарного сектору його наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос з 20 лютого 2020 року призначено тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору (т.1 а.с.81).

Лист від 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 отримав особисто 13 квітня 2020 року (т.1 а.с.81зв.).

13 квітня 2020 року з ОСОБА_1 , тимчасово виконуючим обов`язки лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок) інтенсивної терапії загальнотерапевтичного профілю, крім того 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби відділення анестезіології та інтенсивної терапії (21 ліжко) модульного типу стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР, проведено бесіду з приводу вирішення питання подальшого службового становища працівника з огляду на те, що з 1 січня 2020 року у зв`язку зі змінами в організаційно-штатній структурі та введенням в дію нового штатного розкладу, посада завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок) стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР скорочена, а рішення щодо подальшого призначення на посаду ОСОБА_1 до теперішнього часу особисто не прийнято, тому з метою вирішення службового становища працівника ОСОБА_1 (у зв`язку із скороченням попередньої займаної посади з 1 січня 2020 року) його було тимчасово призначено виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок) інтенсивної терапії загальнотерапевтичного профілю, крім того 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби відділення анестезіології та інтенсивної терапії (21 ліжко) модульного типу стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР та запропоновано призначення його на цю посаду після завершення лікування. В бесіді брав участь адвокат Куделя В.Л., який зазначив, що ОСОБА_1 прийме рішення щодо призначення його на вищезазначену посаду після завершення лікування (т.1 а.с.75-76).

ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 19 лютого 2020 року по 16 березня 2020 року, з 17 березня 2020 року по 21 квітня 2021 року, з 22 квітня 2021 року по 28 травня 2021 року, з 29 травня 2020 року по 15 червня 2020 року включно, мав стати до роботи 16 червня 2020 року (т.1 а.с.17, 18, 78-80, 83зв.).

Згідно Рапорту від 16 червня 2020 року завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу ОСОБА_3 після лікарняного до виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 не приступив, протягом робочого дня 16 червня 2020 року на роботі присутній не був (т.1 а.с.86).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 16 червня 2020 року №35-адм «Про організацію комісії для перевірки факту відсутності на робочому місці ОСОБА_1 » наказано створити комісію для перевірки фактів відсутності на робочому місці ОСОБА_1 (т.1 а.с.86зв.).

Згідно Акту від 16 червня 2020 року, складеного директором ОСОБА_5 , заступником директора з управління персоналом ОСОБА_6 , завідувачем відділення, лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_3 , працівник ОСОБА_1 , тво лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді, після виходу з лікарняного був відсутнім на робочому місці більше 4-х годин 16 червня 2020 року; у зв`язку з відсутністю працівника на робочому місці письмові пояснення з нього взяти та ознайомити з актом не вдалося (т.1 а.с.84).

Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 17 червня 2020 року №36-адм «Про оголошення догани» наказано оголосити догану тво лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_1 (підстава: Акт від 16 червня 2020 року про відсутність на роботі) (т.1 а.с.84зв.).

Згідно Рапорту від 17 червня 2020 року завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу ОСОБА_3 тво лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді ОСОБА_1 протягом робочого дня 17 червня 2020 року на роботі присутній не був, свої посадові обов`язки не виконував (т.1 а.с.85).

Згідно Акту від 17 червня 2020 року, складеного директором ОСОБА_5 , заступником директора з управління персоналом ОСОБА_6 , завідувачем відділення, лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_3 , працівник ОСОБА_1 , тво лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді був відсутнім на робочому місці більше 4-х годин 17 червня 2020 року; у зв`язку з відсутністю працівника на робочому місці письмові пояснення з нього взяти та ознайомити з актом не вдалося (т.1 а.с.85зв.).

Згідно Рапорту від 18 червня 2020 року за вхідним №39 завідувача відділенням анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу ОСОБА_3 тво лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді ОСОБА_1 протягом робочого дня 18 червня 2020 року на роботі присутній не був (т.1 а.с.87зв.).

Наказом директору комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 18 червня 2020 року №59-ос «Про звільнення з роботи» наказано ОСОБА_1 , колишнього завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії стаціонарного сектору, який був допущений до тимчасового виконання обов`язків за посадою лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору, 18 червня 2020 року звільнено у зв`язку з прогулом без поважних причин по пункту 4 статті 40 КЗпП України; виплачено грошову компенсацію за 8 календарних днів невикористаної щорічної трудової відпустки за період роботи з 3 грудня 2019 року по 18 червня 2020 року (підстава: акт від 17 червня 2020 року про відсутність працівника на роботі, рапорт завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_3 , вхідний №39 від 18 червня 2020 року) (т.1 а.с.87).

22 червня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №10» надіслано ОСОБА_1 наказ від 18 червня 2020 року №59-ос «Про звільнення з роботи»; поштове рекомендоване відправлення, що містило вказаний наказ, отримано адресатом ОСОБА_1 24 червня 2020 року (т.1 а.с.89).

23 червня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №10» зареєстровано за вхідним №40 заяву ОСОБА_1 про надання йому щорічної відпустки з 16 червня 2020 року по 23 червня 2020 року (т.1 а.с.95).

23 червня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №10» надіслано ОСОБА_1 лист від 3 липня 2020 року №757, в якому зазначено, що лист з заявою від 12 червня 2020 року надійшов до підприємства 23 червня 2020 року; повідомлено, що наказом від 18 червня 2020 року №59-ос він звільнений 18 червня 2020 року з підстав відсутності на роботі з 16 червня 2020 року; вказано, що копія наказу про звільнення надіслана на його адресу поштою. Поштове рекомендоване повідомлення, що містило вказаний лист, отримано ОСОБА_1 15 липня 2020 року (т.1 а.с.95зв., 96).

3 липня 2020 року комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №10» надіслано ОСОБА_1 лист від 3 липня 2020 року №809, в якому зазначено, що у зв`язку зі звільненням (наказ від 18 червня 2020 року №59-ос) його просять передати службові справи та в термін до 6 липня 2020 року звільнити службове приміщення в КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР від власних речей. Поштове рекомендоване відправлення, що містило вказаний лист, отримано адресатом ОСОБА_1 15 липня 2020 року (т.1 а.с.88, 88зв.).

Згідно Акту від 6 липня 2020 року, складеного директором ОСОБА_5 , заступником директора з медичної допомоги ОСОБА_7 , заступником директора з хірургічної частини ОСОБА_8 , заступником директора з управління персоналом ОСОБА_6 , завідувачем відділення, лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору ОСОБА_3 , головним бухгалтером Серебренніковою О.А., головою профспілкового комітету Оксамитною Н.М., працівнику ОСОБА_1 доведено 6 липня 2020 року о 09:10 годин по телефону НОМЕР_1 , що у зв`язку зі звільненням (наказ від 18 червня 2020 року №59-ос надісланий поштою) він мав до 6 липня 2020 року передати службові справи та звільнити службове приміщення від власних речей, на що ОСОБА_1 дав згоду на звільнення кабінету 8 липня 2020 року протягом дня та передачу справ, оскільки перебуває поза межами свого мешкання (т.1 а.с.90).

На підставі поданих учасниками справи доказів судом встановлено, що в КНП «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради мали місце зміни в організації виробництва та праці, які були впровадженні на підприємстві з 1 січня 2020 року та полягали в об`єднанні відділення інтенсивної терапії загального профілю, анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії, анестезіологічного відділення в опіковому відділенні, стаціонару однієї доби в одне відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу на 21 ліжко, полягали в перепрофілюванні ліжок відділення проктології на ліжка судинної хірургії у складі хірургічного відділення, ліжок нефрологічних в ліжка кардіологічного профілю у складі терапевтичного відділення, перепрофілюванні ліжкового фонду денного стаціонару поліклінічного відділення тощо.

Зміни в структурі та штатному розписі працівників КНП «Міська клінічна лікарня №10» проведені на підставі Наказу Департаменту охорони здоров`я від 16 грудня 2019 року №515 «Про затвердження структури та профілю ліжкового фонду комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, Наказу комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради від 28 грудня 2019 року №51-ос «Про внесення змін в структуру та штатний розпис працівників КНП «МКЛ №10» ОМР з 1 січня 2020 року» з Додатками до наказу та затвердженим новим штатним розписом, Положенням про відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу (21 ліжко) КНП «МКЛ №10» ОМР тощо.

Крім того, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 15 січня 2020 року №23-р «Про затвердження переліку опорних закладів охорони здоров`я у госпітальних округах на період до 2023 року» комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради включено до переліку опорних закладів охорони здоров`я у госпітальних округах на період до 2023 року по Одеській області, що також передбачало зміни в структурі підприємства, організації роботи, оптимізації матеріально-технічної бази, розвитку відділень тощо.

Про зміни з 1 січня 2020 року в організації виробництва та праці працівники КНП «Міська клінічна лікарня №10», в тому числі й ОСОБА_1 , були завчасно 1 листопада 2019 року повідомлені під підпис.

Право визначати штат і численність працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату чи чисельності працівників), але не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності чи штату працівників. Власник, на свій розсуд, має право чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, чисельність одних посад зменшити, здійснити збільшення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад, при цьому додержуючись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою.

Зміни в структурі КНП «Міська клінічна лікарня №10» та штатному розписі відповідно вводились з 1 січня 2020 року.

Станом на 28 грудня 2019 року ОСОБА_1 займав посаду завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії на 6 ліжок, яке з 1 січня 2020 року підлягало об`єднанню з іншими відділеннями в одне відділення анестезіології та інтенсивної терапії модульного типу.

Наказ КНП «Міська клінічна лікарня №10» від 28 грудня 2019 року №54-ос «Про тимчасове виконання обов`язків» обґрунтований змінами в організаційно-штатній структурі, скороченням посади та введення в дію нового штатного розкладу. Цим наказом ОСОБА_1 призначено тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору.

Отже, виданню спірного наказу від 28 грудня 2019 року №54-ос передували зміни в організації виробництва і праці комунального некомерційного підприємства, що полягали в об`єднанні та перепрофілюванні різних відділень, в тому числі й очолюваного ОСОБА_1 анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії на 6 ліжок, скороченні штату і чисельності працівників у зв`язку зі змінами в організації структури підприємства та праці його працівників.

Оцінка доцільності впроваджуваних з 1 січня 2020 року змін на підприємстві, правильності визначення штату і численності працівників комунального некомерційного підприємства не є компетенцією суду, тому доводи ОСОБА_1 щодо необхідності та правильності такої реорганізації не перевіряються.

Штатний розпис КНП «Міська клінічна лікарня №10» з 1 січня 2020 року не містив посади завідуючого анестезіологічним відділенням з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок), тому, слід виходити з того, що посада, яку займав ОСОБА_1 станом на 28 грудня 2019 року, була відсутня у штатному розписі підприємства з 1 січня 2020 року, посада скорочена. Отже, зміни в організації виробництва і праці станом на 1 січня 2020 року мали місце, штат і чисельність працівників визначено уповноваженим органом, підстави для розірвання з працівниками трудового договору по пункту 1 статті 40 КЗпП України були наявні; питання доцільності скорочення чисельності чи штату працівників не є повноваженнями суду.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників.

Тобто, у сенсі положень пункту 1 статті 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці, зокрема, мають на увазі ліквідацію, реорганізацію чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників.

Відповідно до положень частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У процесі працевлаштування осіб, що підлягають звільненню у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, при переведенні працівників, що підлягають звільненню, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про переваги на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП України (переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду).

Наказ про звільнення ОСОБА_1 по пункту 1 статті 40 КЗпП України з посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок), що скорочена з 1 січня 2020 року, в справі відсутній. Натомість наявним є наказ від 28 грудня 2019 року №54-ос, яким ОСОБА_1 призначено тимчасово виконуючим обов`язки на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору з доплатою за завідування відділенням.

Тобто, ОСОБА_1 станом на 1 січня 2020 року не був звільнений по пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням займаної ним посади, а фактично був працевлаштований на нову посаду, з ним було укладено строковий трудовий договір на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року на зайняття посади, яка була передбачена новим штатним розписом, а саме посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії.

ОСОБА_1 у період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року виконував обов`язки за посадою, на яку його призначили наказом від 28 грудня 2019 року №54-ос, отримував заробітну плату тощо, тому доводи ОСОБА_1 про те, що був переведений на іншу посаду (роботу) без його на то згоди суперечать фактичним обставинам.

Відповідно до положень частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

Оспорений ОСОБА_1 наказ КНП «Міська клінічна лікарня №10» від 28 грудня 2019 року №54-ос «Про тимчасове виконання обов`язків» видано 28 січня 2019 року, обов`язки за посадою на підставі цього наказу ОСОБА_1 став виконувати з 1 січня 2020 року та, відповідно, отримувати за новою посадою заробітну плату. Як наслідок, з 1 січня 2020 року ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення свого трудового права, про яке він наразі зазначає, а саме про незаконне, на його думку, призначення тимчасово виконуючим обов`язки на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору, з огляду на що передбачений частиною 1 статті 233 КЗпП тримісячний строк для звернення до суду з заявою про вирішення трудового спору, обумовленого наказом від 28 грудня 2019 року №54-ос, є таким, що не дотриманий.

Не має значення те, коли ОСОБА_1 отримав копію наказу від 28 грудня 2019 року №54-ос, оскільки сплив передбаченого частиною 1 статті 233 КЗпП України строку пов`язується не лише з днем, коли працівник дізнався про порушення свого права, а з днем, коли працівник повинен був дізнатися про порушення свого права. В даному випадку працівник ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за новою посадою з 1 січня 2020 року, тому саме з даної дати підлягає відрахуванню передбачений частиною 1 статті 233 КЗпП України строк, який закінчився до законодавчого доповнення Законом №540-ІХ від 30 березня 2020 року Кодексу законів про працю України Главою ХІХ Прикінцеві положення, яка передбачала, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Щодо наказу від 19 лютого 2020 року №15-ос «Про звільнення з роботи», а саме про звільнення ОСОБА_1 завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору з 19 лютого 2020 року у зв`язку з реорганізацією по пункту 1 статті 40 КЗпП України, то даний наказ скасовано наказом КНП «Міська клінічна лікарня №10» від 6 квітня 2020 року №31-ос «Про скасування наказу про звільнення з роботи та покладення тимчасового виконання обов`язків». За таких обставин, підстав для надання оцінки законності наказу, який скасований уповноваженим на то органом, не має, ОСОБА_1 наразі не є таким, що звільнений з роботи по пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Перевіряючи законність наказу КНП «Міська клінічна лікарня №10» від 6 квітня 2020 року №31-ос в частині «покладення тимчасового виконання обов`язків», а саме в частині «призначення з 20 лютого 2020 року тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору», суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року виконував обов`язки за посадою завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору, на яку його призначили наказом від 28 грудня 2019 року №54-ос «Про тимчасове виконання обов`язків». Трудові відносини у цей період обумовлені строковим трудовим договором (трудовий договір на визначений час, а саме на період з 1 січня 2020 року по 19 лютого 2020 року).

З 20 лютого 2020 року ОСОБА_1 наказом КНП «Міська клінічна лікарня №10» від 6 квітня 2020 року №31-ос призначено тимчасово виконуючим обов`язки на посаді лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді відділення анестезіології та інтенсивної терапії стаціонарного сектору. За змістом позовних вимог незаконність наказу від 6 квітня 2020 року №31-ос в частині «покладення тимчасового виконання обов`язків» полягає у відсутності згоди на призначення на посаду.

З наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос ОСОБА_1 ознайомлений 13 квітня 2020 року, тобто ознайомлений в той день, коли разом з адвокатом Куделею В.Л. був присутній на бесіді з приводу вирішення питання його як працівника службового становища з огляду на те, що займана ним до 1 січня 2020 року посада завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії (6 ліжок) у зв`язку із змінами з 1 січня 2020 року в організаційно-штатній структурі підприємства була скорочена.

З матеріалів бесіди від 13 квітня 2020 року, оформлених письмово, вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано після завершення лікування для призначення вакантна посада лікаря-анестезіолога (старшого лікаря) блоку цілодобового спостереження за хворими у післяопераційному періоді (6 ліжок) інтенсивної терапії загальнотерапевтичного профілю, крім того, 3 ліжка блоку стаціонару однієї доби відділення анестезіології та інтенсивної терапії (21 ліжко) модульного типу стаціонарного сектору КНП «МКЛ №10» ОМР, однак ОСОБА_1 не надав ні згоди, ні відмови від запропонованої вакантної посади (присутній на бесіді адвокат Куделя В.Л. заявив, що ОСОБА_1 позитивне рішення щодо призначення його на вищезазначену посаду прийме після завершення лікування).

ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 19 лютого 2020 року по 15 червня 2020 року включно, отже в силу тимчасової непрацездатності до виконання обов`язків на посаді, на яку його тимчасово призначено з 20 лютого 2020 року наказом від 6 квітня 2020 року №31-ос фактично не приступив, після закінчення періоду тимчасової непрацездатності на роботу, починаючи з 16 червня 2020 року не з`являвся, про згоду/незгоду бути призначеним на вакантну посаду, на якій він рахувався з 20 лютого 2020 року тимчасово виконуючим обов`язки, після завершення лікування (як то було обіцяно на бесіді 13 квітня 2020 року) не повідомив .

Відповідно до положень пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 закінчився 15 червня 2020 року, згідно останнього листка непрацездатності він мав стати до роботи 16 червня 2020 року. ОСОБА_1 станом на 16 червня 2020 року був працівником комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради, отже 16 червня 2020 року мав прибути на роботу на підприємство, працівником якого він був. Однак, ОСОБА_1 не з`явився на роботі ні 16 червня 2020 року, ні 17 червня 2020 року, ні 18 червня 2020 року, відсутність на роботі у вказані дні належним чином зафіксована документально, наявні в справі докази з достовірністю підтверджують відсутність на роботі більше трьох годин упродовж робочого дня 16 червня 2020 року, відсутність на роботі протягом всього робочого дня 17 червня 2020 року та 18 червня 2020 року.

Діюче законодавство звільнення по пункту 4 статті 40 КЗпП України допускає лише у тому разі, якщо працівник скоїв прогул чи був відсутнім на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної причини. Оцінка причин як поважних здійснюється судом при розгляді спору про звільнення, поважними слід визнавати такі причини, які виключають вину працівника (прогул це різновид порушення трудової дисципліни, поведінка працівника як порушення трудової дисципліни кваліфікується при наявності вини працівника). Судова практика до прогулу без поважної причини відносить і самовільне використання відпустки (вихід у відпустку), відгулу тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника не на підприємстві, а на робочому місці (якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, він не може бути звільнений за пунктом 4 статті 40 КЗпП України).

Отже, доведеним є те, до ОСОБА_1 16, 17, 18 червня 2020 року не перебував на підприємстві протягом часу, який є достатнім для кваліфікування його поведінки як порушення трудової дисципліни (прогул); ОСОБА_1 використав відпустку (вийшов у відпустку) самовільно, що вказує на його відсутність на підприємстві 16, 17, 18 червня 2020 року без поважної причини.

Статтею 28 Закону України «Про відпустки» передбачена відповідальність за порушення законодавства про відпустки, а стаття 29 даного Закону регулює порядок розгляду спорів щодо відпусток, відповідно до якого спори, які виникають щодо надання відпусток, розглядаються в порядку, встановленому законодавством про працю.

Отже, діюче законодавство, як то Кодекс законів про працю України, Закон України «Про відпустки» тощо не надає працівнику права використовувати відпустку у час, визначений ними на свій розсуд; конкретний період надання щорічних відпусток працівникові у межах, встановлених графіком, погоджується між працівником і власником; порядок і умови надання відпусток врегульовані, відпустка надається працівникові власником або уповноваженим ним органом.

ОСОБА_1 заяву від 12 червня 2020 року на щорічну відпустку, період якої він визначив з 16 червня 2020 року по 19 липня 2020 року, надіслав КНП «Міська клінічна лікарня №10» поштою, після чого не маючи підтвердження того, що його заява розглянута та йому надано відпустку, вийшов у відпустку з 16 червня 2020 року. Оскільки наказ про надання ОСОБА_1 відпустки директором підприємства видано не було, то вихід ОСОБА_1 у відпустку з 16 червня 2020 року є самовільним, тому його відсутність на роботі, починаючи з 16 червня 2020 року, є відсутністю без поважних причин, тобто порушенням трудової дисципліни, що є підставою для застосування положень пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Посилання на те, що мав право на відпустку, а підприємство зобов`язано було надати йому відпустку не приймаються, оскільки спір щодо надання відпусток розглядається в порядку, встановленому законодавством, саме по собі право на відпустку не надає працівнику права використати відпустку (вийти у відпустку) самовільно.

ОСОБА_1 не з`явився на роботу 16 червня 2020 року після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (з 19 лютого 2020 року по 15 червня 2020 року). Нез`явлення даного працівника на роботу унеможливлювало проведення процедури його вивільнення по пункту 1 статті 40 КЗпП України з посади завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії, яку з 1 січня 2020 року скорочено. Допустивши самовільне використання відпустки (вихід у відпустку) з 16 червня 2020 року (саме перебуванням у відпустці, в яку вважав, що мав право вийти з 16 червня 2020 року, мотивував свою відсутність на роботі з 16, 17, 18 червня 2020 року) ОСОБА_1 скоїв 16, 17, 18 червня 2020 року прогул без поважної причини, що обґрунтовано визнано КНП «Міська клінічна лікарня №10» як порушення трудової дисципліни із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення по пункту 4 статті 40 КЗпП України.

Звільнення здійснено з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Правові підстави для поновлення ОСОБА_1 на роботі та, відповідно, задоволення заявлених ним вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №10» Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди змінити в його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 серпня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова