КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 липня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/83/18

номер провадження: 22-ц/824/12003/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренка Олександра Сергійовича на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року у складі судді: Коренюк А.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача 68 057 грн 88 коп матеріальних збитків та 5 000 грн 00 коп моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

Ухвалою від 28.12.2020 року Дарницький районний суд міста Києва заяву ОСОБА_1 про перегляд указаного заочного рішення залишив без задоволення.

17.06.2021 року представник ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу на заочне рішення, апеляційне провадження за якою не може бути відкрито, оскільки вона подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, проте заява про його поновлення не подана, скарга не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, не оплачена судовим збором.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України визначено, що в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України,апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду( п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК).

Згідно із ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Із апеляційної скарги представника відповідача убачається, що копію ухвали суду першої інстанції від 28.12.2020 року, якою залишено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого в даній справі 11.12.2019 року без задоволення, отримано 10.01.2021 року, а тому зважаючи на норми ч. 4 ст. 287, ч. 1 ст. 354 ЦПК України, останнім днем подачі апеляційної скарги на заочне рішення було 09 лютого 2021 року.

Проте, апеляційна скарга відповідача на заочне рішення, ухвалене в даній справі, була отримана судом першої інстанції поштою 22 червня 2021 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції №43238 ( а.с. 193).

Так, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає вихідну дату направлення апеляційної скарги 08.02.2021 року.

З конверта, у якому апеляційна скарга відповідача надійшла до суду першої інстанції, убачається, що даному поштовому відправленню було присвоєно ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

За інформацією з реєстру відстеження поштових відправлень, за вказаним ідентифікатором 994 «Відправлення прийняте 17.06.2021» та «Відправлення вручено:за довіреністю 19.06.2021» ( а.с. 216).

Отже, направлення представником відповідача апеляційної скарги 17.06.2021 року, здійснене з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Направивши апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, представник відповідача заяву про його поновлення з зазначенням причин його пропуску, підтверджених належними доказами, не подав, унаслідок чого вона підлягає залишенню без руху.

Крім того, подана представником відповідача апеляційна скарга не в повному обсязі відповідає вимогам ст.. 356 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 356 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі, форма і зміст якої визначена у вказаній статті. В апеляційній скарзі мають бути зазначені :

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржуються;

5) в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Установивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, якщо заявник не дотримав якоїсь із вимог до апеляційної скарги і відсутність певної інформації не дає можливості суду вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, суд залишає апеляційну скаргу без руху і пропонує заявникові виправити виявлені недоліки.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух. У зв`язку з наведеним залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом із тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Відсутність хоча б одного реквізиту, визначеного статтею 356 ЦПК України, може бути самостійною підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд приходить до висновку, що подана представником відповідача апеляційна скарга не відповідає вищевказаним нормам у повному обсязі, оскільки в ній відсутня інформація, передбачена процесуальним законодавством, яка б дозволяла відкрити апеляційне провадження та розглянути скаргу відповідно до повноважень апеляційного суду.

Так, апеляційна скарга не відповідає вимогам пунктів 5-7 частини 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки у скарзі не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість заочного рішення суду, яке є предметом апеляційного розгляду ( а не ухвали суду першої інстанції, які були постановлені при розгляді справи судом першої інстанції) з позиції мотивів суду першої інстанції, на підставі яких він частково задовольнив позов ОСОБА_2 .. Зазначаючи про те, що справа була розглянута без належного повідомлення відповідача про розгляд справи, відповідач не зазначає нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції,заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Також клопотання особи, що подає апеляційну скаргу, не відповідає вимогам ст. 374 ЦПК України, оскільки містить лише прохання щодо скасування заочного рішення суду, ухваленого в даній справі, проте які подальші процесуальні дії повинен здійснити апеляційний суд, скарга не містить. При цьому дата заочного рішення суду вказана невірно.

Отже, і за вказаних підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без руху і заявнику необхідно надати строк для усунення вказаних вище недоліків, подавши апеляційну скаргу в новій редакції.

Крім того, апеляційна скарга відповідачем не оплачена судовим збором.

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1,2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання позову, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (відповідно до Закону України «Про державний бюджет» з 1 січня 2018 року - 1762 грн., 0,4 його розміру - 704,80 грн.).

Позов ОСОБА_2 складається з вимоги майнового характеру та вимоги немайнового характеру ( відшкодування моральної шкоди).

Зважаючи на ціну позову - 68 057, 88 грн, при його поданні позивач повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 704,80 грн, а також за вимогу немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) 704,80 грн, а всього 1409,60 грн.

Отже, заявник при поданні апеляційної скарги повинен сплатити судовий збір у розмірі 2 114 грн 40 коп. (1409,60х150%) на р/р: UA0026010; Отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, провадження по апеляційній скарзі не може бути відкрито, заявнику необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що у разі невиконання ухвали суду в частині неподання апеляційної скарги в новій редакції та оригіналу квитанції про сплату судового збору, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, а в разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням причин його пропуску, підтверджених належними докази, відповідно до ст. 358 ЦПК України буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 185, 356-357, 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макаренка Олександра Сергійовича на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду: С.М. Верланов