РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки-відповідачки - ОСОБА_1

представника позивачки-відповідачки - адвоката Сенчука А.І.

відповідача-позивача - ОСОБА_2

представника відповідача-позивача - адвоката Цуняка В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговим зобов"язанням та різниці вартості часток у майні колишнього подружжя, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за борговим зобов"язанням та різниці вартості часток у майні колишнього подружжя.

ОСОБА_1 за первісним позовом просила виділити у власність ОСОБА_1 майно: 1. Незавершене будівництво (незакінчений житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , вартістю 1400000 (один мільйон чотириста тисяч), розташованого на приватизованій ОСОБА_1 земельній ділянці ющею 0,10 гектарів, розташованій в АДРЕСА_1 .

2. Обладнання для виробництва харчової продукції загальною вартістю 2154000 (два мільйони сто п"ятдесят чотири тисячі) грн.,яке розміщене в орендованій будівлі по АДРЕСА_2 , а саме:

Установка молочних сумішей - 3 штуки по 50000 грн. кожна, на суму 150000 грн.

Апарат для випікання вафельних стаканів - 2 шт. по 30000 грн. кожний, на суму 60000 грн.

Холодильна камера - 3 шт. по 40000 грн. кожна, на суму 120000 грн.

Танк молочний - 1 шт. вартістю 45000 грн.

Танк молочний - 2 шт. по 50000 грн. кожний, на суму 100000 грн.

Гомогенізатор - 1 шт. вартістю 125000 грн.

Фризер Фригус-300 - 1 шт. вартістю 80000 грн.

Скороморозильний агрегат - 1 шт. вартістю 85000 грн.

Насос - 2 шт. по 2500 грн. кожний, на суму 5000 грн.

Візок гідравлічний - 2 шт. по 3000 грн. кожний, на суму 6000 грн.

Компресорна установка - 3 шт. по 60000 грн. кожна, на суму 180000 грн.

Охолоджувач суміші - 1 шт. вартістю 50000 грн.

Машина упаковочна - 2 шт. по 162000 грн. кожна, на суму 324000 грн.

Компресор фільтр-сепаратор - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Фризер Фригус-600 - 2 шт. по 270000 грн. кожний, на суму 540000 грн.

Частотний перетворювач - 1 шт. вартістю 10000 грн.

Бочка для зберігання води - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Транспортувальна стрічка - 2 шт. по 5000 грн. кожна на суму 10000 грн.

Транспортувальна стрічка з люльками - 2 шт. по 50000 грн. кожна, на суму 100000 грн.

Дозатор для морозива - 2 шт. по 15000 грн. кожний, на суму 30000 грн.

Тістомісильна машина - 1 шт. вартістю 60 000 грн.

Тісторозкатувальна машина - 1 шт. вартістю 4000 грн.

Пельменний апарат - 1 шт. вартістю 30000 грн.

Варочний котел - 1 шт. вартістю 2000 грн.

М"ясорубка- 1 шт. вартістю 15 000 грн.

Стіл з нержавіючої сталі - 5 штук по 2000 грн. на суму 10000 грн.

Стіл з алюмінієвою поверхнею - 2 шт. по 1000 грн. на суму 2000 грн.

Борошнопросіювач - 1 шт. вартістю 1000 грн.

А всього майна вартістю на загальну суму 3554000 (три мільйони п"ятсот п"ятдесят чотири тисячі) грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 майно: 1. Домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), придбане згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що заходиться у АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване, реєстраційний номер об"єкту нерухомого майна у РПВН: 6500897, загальною вартістю 2160000 (два мільйони сто шістдесят тисяч) грн.

Свої вимоги обгрнутувала наступними доводами.

Дізналася про порушення відповідачем ОСОБА_2 її права власності після того, як він починаючи з 2018 року грошові доходи від використання рухомого майна (виробничого обладнання в обох цехах) приховував, привласнював і використовував на свій розсуд, в своїх особистих інтересах, а не в інтересах обох співвласників, і не на потреби неповнолітньої дитини; користуючись домоволодінням (житловий будинок з надвірними будівлями), що знаходиться у АДРЕСА_3 , у 2018 році зайняв і став проживати ще й у господарській будівлі (врем"янці) незавершеного будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 , а вона при цьому з січня 2019 року змушена проживати з неповнолітньою дитиною в орендованій квартирі по АДРЕСА_4 , що підтверджується договором оренди цієї квартири від 16 січня 2019 року .

Просила врахувати наступні обставини - інтереси неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , 2006 року народження, яка проживає разом з нею в орендованій квартирі і на підставі ч.І ст.71 СК України відступити від рівності долей подружжя і присудити їй майна на суму дещо більшу, ніж 1/2 його частка; врахувати ту обставину, що всупереч її інтересам як співвласника рухомого майна (виробничого обладнання), а також всупереч інтересам неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , 2006 року народження, яка проживає разом з нею, грошові доходи від використання цього майна приховував, привласнював і використав їх на свій розсуд, в своїх особистих інтересах, а не в інтересах обох співвласників, і не на потреби неповнолітньої дитини, а вона з січня 2019 року змушена проживати з неповнолітньою дитиною в орендованій квартирі по АДРЕСА_4 , що підтверджується договором оренди цієї квартири від 16 січня 2019 р. В зв"язку з цим на підставі ч.2 ст.70 СК України також просила відступити від рівності долей подружжя і присудити їй майна на суму дещо більшу, ніж 1/2 його частка.

У судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 підтримала свою позовну заяву у межах її доводів та просила задовольнити. Пояснила, що відповідач не надавав коштів на утримання неповнолітньої дитини, створив умови за якими вона змушена з донькою проживати на орендованій квартирі.

Зустрічну позовну заяву не визнала. Просила відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення з неї на користь відповідача різниці у частці та відмовити у задоволенні позову у частині стягнення грошових коштів. Пояснила, що борг за кредитним договором ОСОБА_2 погасив за рахунок спільних коштів подружжя, так як коли вони розійшлися у нього залишилися спільні кошти подружжя у розмірі 65 000 дол. США, якими він погасив кредит.

Будучи допитаною у якості свідка ОСОБА_1 дала аналогічні показання. Відповідач-позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, яка ухвалою суду від 24.11.2020р. була об"єднана з первісним позовом. Згідно поданої до суду зустрічної позовної заяви не заперечив проти запропонованого ОСОБА_1 порядку розподілу спільного майна подружжя, не заперечив проти визначеної вартості майна, проте просив розділити майно по 1/ 2 частці кожному, відтак стягнути з ОСОБА_1 на його користь різницю вартості часток у майні колишнього подружжя у розмірі 1 394 000,00 грн. Окрім того, просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1/2 грошових коштів, які були сплачені в результаті погашення кредитних зобов"язань за договором № 1 від 24.11.2006р. в сумі 505 728,83 грн. Свою вимогу обгрунтував наступними доводами.

З позивачкою-відповідачкою - ОСОБА_1 , дійсно перебував у шлюбі, який було зареєстровано 18.02.1989 року виконкомом Щекичинської сільської ради Корецького району, та який був розірваний на підставі Рішення Рівненського районного суд Рівненської області від 26.05.2016 року.

Питання розподілу спільного майна подружжя судом не вирішувалось.

Від спільного подружнього життя у них є двоє повнолітніх та одна неповнолітня донька - ОСОБА_4 , 2006 року народження.

Позовні вимоги позивачки-відповідачки ОСОБА_1 визнає частково, а саме погоджується із запропонованою оцінкою спільного сумісного майна колишнього подружжя, та не заперечує проти запропонованого позивачкою варіанту розподілу спільного майна.

Разом з тим, змушений звертатись до суду з даним зустрічним посовом, оскільки відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Зазначене Домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) придбане згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , та земельна ділянка площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у РПВН: 6500897, за грошові кошти отримані у кредит згідно Договору № 0 від 24.11.2006 року.

Згідно п.1.1 Розділу 1 «Предмет Договору», Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 215 000 (двісті п`ятдесят тисяч) швейцарських франків 00 сантимів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 887 693,08 грн. (вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто три гривні 08 копійок) за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору.

Відповідно до п.1.2.1. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 24 листопада 2006 року по 10 листопада 2026 року.

Відповідно до пункту 2.1. Розділу 2 «Умови забезпечення кредиту» зазначеного Кредитного договору, у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним договором, Банком прийнято: застава нерухомості, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Поручительство, а саме порука з дружиною ОСОБА_6 .

Відповідно до 1.4. цільовим призначенням (мета) кредиту: для придбання житлового домоволодіння.

Отримані за вищевказаним кредитним договором грошові кошти, у той же день були сплачені по Договору купівлі-продажу Серії ВЕІ №543047 від 24.11.2006 року на придбання Домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 та земельної ділянки площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване.

Згідно Договору Іпотеки №32877 від 24.11.2006 року, іпотекодавець - ОСОБА_2 , передав в іпотеку нерухоме майно - домоволодіння, що складається із цегляного житлового будинку, позначеного в плані А-1, загальною площею 274,9 кв.м, житловою площею 90,7 кв.м., та надвірних будівель позначених на плані: Б-2 - цегляний сарай, В-навіс, в - вбиральня, що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та розташоване на земельній ділянці площею 0,0692 гектарів (Державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 01863, виданий на ім`я ОСОБА_3 Рівненською міською радою 18.06.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1825).

Відповідно до п.1.2. вищевказаного Договору Іпотеки, Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань Іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 року, згідно з яким Іпотекодержатель - Кредитор надає Іпотекодавцю - Позичальнику грошову суму в розмірі 215 000 (двісті п`ятнадцять тисяч) швейцарських франків 00 сантимів, терміном по 10 листопада 2026 року, що еквівалентно 887 693,08 (вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто три гривні 08 копійок) гривень.

Отже, грошові кошти за укладеним за час шлюбу кредитним договором №0 від 24.11.2006 року були використані в інтересах сім`ї для придбання житла - Домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) та земельної ділянки площею 0,0692 гектара, що знаходиться у АДРЕСА_3 , на якій воно розташоване, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26.05.2016 року по цивільній справі №570/1150/16-ц, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, було вирішено стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», м.Харків, МФО 351005, код Банк 09807750) суму боргу по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 24.11.2006 року в розмірі 153 532 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять два) швейцарських франка 45 сантимів, з яких: 141 526,55 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 12005,90 швейцарських франків - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплату процентів за кредит в розмірі 266,83 (двісті шістдесят шість) гривень 83 коп., а також стягнуто судовий збір.

Відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, Апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року залишено без змін.

Згідно Квитанції №54 від 22.08.2019 року, платником ОСОБА_2 , було сплачено 36 774,54 грн. (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 54 коп.) на погашення кредиторської заборгованості згідно Договору №934001 від 24.11.2006 року.

Згідно Платіжного доручення № 1/270819 від 27.08.2019 року, платником ОСОБА_2 , було сплачено 974 683,12 грн. (дев`ятсот сімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят три гривні 12 коп. згідно Кредитного Договору №1 від 24.11.2006 року.

Існування заборгованості за вищевказаним кредитом після розірвання шлюбу, та передачі права вимоги ТОВ ФК «Фкрфінстандарт» підтверджується Довідкою АТ «УкрСиббанк» №42/61-1-13 від 13.11.2020 року, згідно якої:

«За період з 03.09.2016 року по 27.-8.2019 року загальна сума сплачених клієнтом коштів по кредитному договору №1 від 24.11.2006 року склала 36774,54. (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири грн. 54 коп.). Кредит повністю клієнтом не був погашений, а був проданий компанії ТОВ ФК «Фкрфінстандарт» зг Дог. факторингу №2019/08-2 від 27.08.2019 року.

Таким чином, погашення спільного кредитного зобов`язання за Договором №1 від 24.11.2006 року, відбулось 22.08.2019року та 27.08.2019року за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 , тому вказані боргові зобов`язання повинні бути враховані при розподілі майна подружжя.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, у порядку спрощеного позовного провадження було розглянуто касаційну скаргу ОСОБА_2 на Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року та Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та вирішено:

На підставі самостійного погашення позичальником ОСОБА_2 кредиторської заборгованості, у вересні 2019 року ТОВ «ФК «УкрФінСтандарт» подало до Верховного Суду заяву про відмову від позову, посилаючись на те, що спір було вирішено в позасудовому порядку.

У зв`язку з чим, Верховний Суд постановив: «Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт» задовольнити. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт» від позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року та Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.»

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Саме до такого правового висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц (провадження №14-712цс19).

Таким чином, право позивачки - ОСОБА_1 на спільну сумісну власність - на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку (площею 0,0692 гектара) на якій воно розташоване, що знаходиться у АДРЕСА_3 , кореспондується боргове зобов`язання щодо повернення (стягнення) 1/2 грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_2 на погашення Кредитного Договору №1 від 24.11.2006 року.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 первинний позов визнав частково, не заперечив проти задоволення позову ОСОБА_1 . Підтримав зустрічну позовну заяву, яку просив задовольнити стягнути різницю вартості майна, виходячи з рівності часток у праві спільної сумісної власності. Підтримав вимогу щодо стягнення 1/2 частки погашеного кредиту. Окрім того, зазначив, що кошти на утримання надавав завжди, позов про стягнення аліментів ОСОБА_1 до нього не пред"являла. Пояснив, що доводи ОСОБА_1 щодо погашення кредиту за рахунок спільних коштів подружжя є безпідставними та не підтверджуються доказами. Кредит погасив своїми особистими коштами після розірвання шлюбу у 2019 році. Ухвалою суду від 24.07.2020р. у справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 24.11.2020р. прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , продовжено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.03.2021р. закрите підготовче засідання, призначений судовий розгляд з участю сторін. У підготовчому засіданні задоволено клопотання позивачки щодо допиту її у якості свідка та допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Задоволено клопотання щодо огляду цивільної справи № 569/18481/14-ц за позовом АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту. Заслухавши поясненя сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.(п.30 Постанови).

Відповідно до роз`яснень п.п. 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

У пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості па час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як встановлено судом, і дана обставина не заперечується сторонами ні щодо майна, ні щодо його вартості, визначене у позовній заяві нерухоме та рухоме майно є спільною подружньою власністю, яка підлягає розподілу між ними. Так, у власність ОСОБА_1 слід виділити наступне майно: 1. Незавершене будівництво (незакінчений житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , вартістю 1400000 (один мільйон чотириста тисяч), розташованого на приватизованій ОСОБА_1 земельній ділянці ющею 0,10 гектарів, розташованій в АДРЕСА_1 .

2. Обладнання для виробництва харчової продукції загальною вартістю 2154000 (два мільйони сто п"ятдесят чотири тисячі) грн.,яке розміщене в орендованій будівлі по АДРЕСА_2 , а саме:

Установка молочних сумішей - 3 штуки по 50000 грн. кожна, на суму 150000 грн.

Апарат для випікання вафельних стаканів - 2 шт. по 30000 грн. кожний, на суму 60000 грн.

Холодильна камера - 3 шт. по 40000 грн. кожна, на суму 120000 грн.

Танк молочний - 1 шт. вартістю 45000 грн.

Танк молочний - 2 шт. по 50000 грн. кожний, на суму 100000 грн.

Гомогенізатор - 1 шт. вартістю 125000 грн.

Фризер Фригус-300 - 1 шт. вартістю 80000 грн.

Скороморозильний агрегат - 1 шт. вартістю 85000 грн.

Насос - 2 шт. по 2500 грн. кожний, на суму 5000 грн.

Візок гідравлічний - 2 шт. по 3000 грн. кожний, на суму 6000 грн.

Компресорна установка - 3 шт. по 60000 грн. кожна, на суму 180000 грн.

Охолоджувач суміші - 1 шт. вартістю 50000 грн.

Машина упаковочна - 2 шт. по 162000 грн. кожна, на суму 324000 грн.

Компресор фільтр-сепаратор - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Фризер Фригус-600 - 2 шт. по 270000 грн. кожний, на суму 540000 грн.

Частотний перетворювач - 1 шт. вартістю 10000 грн.

Бочка для зберігання води - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Транспортувальна стрічка - 2 шт. по 5000 грн. кожна на суму 10000 грн.

Транспортувальна стрічка з люльками - 2 шт. по 50000 грн. кожна, на суму 100000 грн.

Дозатор для морозива - 2 шт. по 15000 грн. кожний, на суму 30000 грн.

Тістомісильна машина - 1 шт. вартістю 60 000 грн.

Тісторозкатувальна машина - 1 шт. вартістю 4000 грн.

Пельменний апарат - 1 шт. вартістю 30000 грн.

Варочний котел - 1 шт. вартістю 2000 грн.

М"ясорубка- 1 шт. вартістю 15 000 грн.

Стіл з нержавіючої сталі - 5 штук по 2000 грн. на суму 10000 грн.

Стіл з алюмінієвою поверхнею - 2 шт. по 1000 грн. на суму 2000 грн.

Борошнопросіювач - 1 шт. вартістю 1000 грн.

А всього майна вартістю на загальну суму 3554000 (три мільйони п"ятсот п"ятдесят чотири тисячі) грн.

У власність ОСОБА_2 виділити майно: 1. Домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), придбане згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що заходиться у АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване, реєстраційний номер об"єкту нерухомого майна у РПВН: 6500897, загальною вартістю 2160000 (два мільйони сто шістдесят тисяч) грн.

Отже ОСОБА_1 набуває у власність майна на суму 3 554 000,00 грн . Як встановлено судом, з оглянутої довідки до акту огляду МСЕК № 810895, виданої 29.03.2021р., ОСОБА_1 має третю групу інвалідності по онко. Отже, має захворювання, яке потребує додаткових затрат, зусиль для організації життя, облаштування побуту та виховання і утримання доньки, яка є неповнолітньою. За таких обставин, виходячи з засад справедливості, розумності та виваженості, керуючись законом який дає право суду відійти від рівності часток при поділі спільного майна подружжя, суд вважає за доцільне відійти від рівності часток при поділі майна подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 60 відсотків, а за ОСОБА_2 - 40 відсотків у спільному майні подружжя.

Отже, загальна вартість майна подружжя, яке підлягає розподілу становить - 5 714 000,00 грн. Виходячи з визначеної судом пропорції у майні подружжя 60% на 40 %, вартість майна відповідно має становити: 60% - 3428400,00 грн.; 40% - 2285600,00 грн. Оскільки, суд присудив ОСОБА_1 майна на суму 3 554 000,00 грн., то на користь ОСОБА_2 слід стягнути з ОСОБА_1 різницю вартості майна на суму 125 600,00 грн. Тому зустрічна позовна заява ОСОБА_2 в частині відшкодування на його користь різниці вартості майна подружжя підлягає до задоволення в цій частині частково.

Щодо вимог ОСОБА_2 за зустрічною позовною заявою про стягнення на його користь 1/2 грошових коштів, які були сплачені в результаті погашення кредитних зобов"язань за договором № 1 від 24.11.2006р. в сумі 505 728,83 грн. судом встановлені наступні обставини. Сторони дійсно перебували у шлюбі, який було зареєстровано 18.02.1989 року виконкомом Щекичинської сільської ради Корецького району, та який був розірваний на підставі Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26.05.2016 року.

Питання розподілу спільного майна подружжя судом не вирішувалось.

Від спільного подружнього життя у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є двоє повнолітніх та одна неповнолітня донька - ОСОБА_4 , 2006 року народження.

З оглянутої судом цивільної справи № 569/18418/14-ц, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки судом встановлено, що домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) придбане згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2006 року, було придбане згідно договору, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що знаходиться у АДРЕСА_3 , та земельна ділянка площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у РПВН: 6500897, за грошові кошти отримані у кредит згідно Договору № 0 від 24.11.2006 року.

Згідно п.1.1 Розділу 1 «Предмет Договору», Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 215 000 (двісті п`ятдесят тисяч) швейцарських франків 00 сантимів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 887 693,08 грн. (вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто три гривні 08 копійок) за курсом Національного банку України на день укладення цього Договору.

Відповідно до п.1.2.1. Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 24 листопада 2006 року по 10 листопада 2026 року.

Відповідно до пункту 2.1. Розділу 2 «Умови забезпечення кредиту» зазначеного Кредитного договору, у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним договором, Банком прийнято: застава нерухомості, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Поручительство, а саме порука з дружиною ОСОБА_6 .

Відповідно до 1.4. цільовим призначенням (мета) кредиту: для придбання житлового домоволодіння.

Отримані за вищевказаним кредитним договором грошові кошти, у той же день були сплачені по Договору купівлі-продажу Серії ВЕІ №543047 від 24.11.2006 року на придбання Домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_3 та земельної ділянки площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване.

Згідно Договору Іпотеки №32877 від 24.11.2006 року, іпотекодавець - ОСОБА_2 , передав в іпотеку нерухоме майно - домоволодіння, що складається із цегляного житлового будинку, позначеного в плані А-1, загальною площею 274,9 кв.м, житловою площею 90,7 кв.м., та надвірних будівель позначених на плані: Б-2 - цегляний сарай, В-навіс, в - вбиральня, що належить Іпотекодавця на праві власності та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 та розташоване на земельній ділянці площею 0,0692 гектарів (Державний акт на право приватної власності на землю серії РВ № 01863, виданий на ім`я ОСОБА_3 Рівненською міською радою 18.06.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1825).

Відповідно до п.1.2. вищевказаного Договору Іпотеки, Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань Іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 24.11.2006 року, згідно з яким Іпотекодержатель - Кредитор надає Іпотекодавцю - Позичальнику грошову суму в розмірі 215 000 (двісті п`ятнадцять тисяч) швейцарських франків 00 сантимів, терміном по 10 листопада 2026 року, що еквівалентно 887 693,08 (вісімсот вісімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто три гривні 08 копійок) гривень.

Отже, грошові кошти за укладеним за час шлюбу кредитним договором №0 від 24.11.2006 року були використані в інтересах сім`ї для придбання житла - Домоволодіння (житлового будинку з надвірними будівлями) та земельної ділянки площею 0,0692 гектара, що знаходиться у АДРЕСА_3 , на якій воно розташоване, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26.05.2016 року по цивільній справі №570/1150/16-ц, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було розірвано.

Згідно Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, було вирішено Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк», м.Харків, МФО 351005, код Банк 09807750) суму боргу по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 24.11.2006 року в розмірі 153 532.45 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять два) швейцарських франка 45 сантимів, з яких: 141 526,55 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 12005,90 швейцарських франків - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплату процентів за кредит в розмірі 266,83 (двісті шістдесят шість) гривень 83 коп., а також стягнуто судовий збір.

Відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, Апеляційну скаргу ОСОБА_2 було відхилено, а Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року залишено без змін.

Згідно Квитанції №54 від 22.08.2019 року, платником ОСОБА_2 , було сплачено 36 774,54 грн. (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 54 коп.) на погашення кредиторської заборгованості згідно Договору №934001 від 24.11.2006 року.

Згідно Платіжного доручення № 1/270819 від 27.08.2019 року, платником ОСОБА_2 , було сплачено 974 683,12 грн. (дев`ятсот сімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят три гривні 12 коп. згідно Кредитного Договору №1 від 24.11.2006 року.

Існування заборгованості за вищевказаним кредитом після розірвання шлюбу, та передачі права вимоги ТОВ ФК «Фкрфінстандарт» підтверджується Довідкою АТ «УкрСиббанк» №42/61-1-13 від 13.11.2020 року, згідно якої:

«За період з 03.09.2016 року по 27.-8.2019 року загальна сума сплачених клієнтом коштів по кредитному договору №1 від 24.11.2006 року склала 36774,54. (тридцять шість тисяч сімсот сімдесят чотири грн. 54 коп.). Кредит повністю клієнтом не був погашений, а був проданий компанії ТОВ ФК «Фкрфінстандарт» зг Дог. факторингу №2019/08-2 від 27.08.2019 року.

Таким чином, погашення спільного кредитного зобов`язання за Договором №1 від 24.11.2006 року, відбулось 22.08.2019року та 27.08.2019року за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 , тому вказані боргові зобов`язання підлягають врахуванню при розподілі майна подружжя.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 року по цивільній справі №569/18481/14-ц, у порядку спрощеного позовного провадження було розглянуто касаційну скаргу ОСОБА_2 на Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року у складі судді Наумова С.В. та Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року у складі колегії суддів: Бондаренко Н.В., Григоренка М.П., Гордійчук С.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та вирішено:

На підставі самостійного погашення позичальником ОСОБА_2 кредиторської заборгованості, у вересні 2019 року ТОВ «ФК «УкрФінСтандарт» подало до Верховного Суду заяву про відмову від позову, посилаючись на те, що спір було вирішено в позасудовому порядку.

У зв`язку з чим, Верховний Суд постановив: «Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт» задовольнити. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт» від позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2016 року та Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16.03.2017 року визнати нечинними.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УкрФінСтандарт», до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.»

Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 будучи допитаною у якості свідка суду показала, що кредитний договір ОСОБА_2 погасив за спільні кошти подружжя, так як у них було 65 тис. дол.США, які залишилися у ОСОБА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка доводиться рідною сестрою ОСОБА_1 суду показала, що спірне майно набувалося сторонами у період шлюбу, у бізнесі більше працювала ОСОБА_10 , відповідач аліменти на утримання дитини не платив, не опікувався дитиною. Їй відомо , що у сторін були гроші, але вона їх не бачила. Їй відомо, що середній доньці дали гроші на придбання квартири в сумі 17тис.дол. США.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка приходиться донькою сторонам, суду показала, що мама має право на більше частку у майні.У будинку по АДРЕСА_3 проживає батько, вона там 2-3 роки як не проживає. Обладнанням користувався батько доходами не ділився. Вважає, що з цих грошей він погасив кредит . Гроші не бачила, проте знає, що вони були у батьків коли вони розійшлися. З цих грошей їй давали 17 тис.дол.США на придбання квартири.

Від допиту свідка ОСОБА_8 ОСОБА_1 відмовилася.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено: якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Саме до такого правового висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц (провадження №14-712цс19).

Аналогічні правові висновки містяться рішеннях Верховного суду України:

- Постанові ВСУ від 14 вересня 2016р. у цивільній справі № 6-539цс16,

- Постанові ВСУ від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13,

та рішеннях Верховного Суду:

- постанові ВС від 13.05.2019 року у справі № 638/1962/17 (провадження № 61-25286св18),

- постанові ВС від 06.03.2019 року у справі №754/11103/16-ц (провадження № 61-28144св18),

- постанові ВС від 30.01.2019 року у справі № 372/1558/16-ц (провадження № 61-26356св18),

- постанові ВС від 17.04.2019 року у справі № 631/1982/16-ц (провадження № 61-36690св18),

- постанові ВС від 10.10.2019 року у справі № 607/2831/16-ц (провадження № 61-27855св18), та інших.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тлумачення частини четвертої статті 65 СК України свідчить, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 03 травня 2018 року по цивільній справі №639/7335/15-ц (провадження № 61-1028св18) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 07 жовтня 2020 року по цивільній справі №752/7501/18 (провадження № 61-4114св20).

Таким чином, право позивачки - ОСОБА_1 на спільну сумісну власність - на домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями) та земельну ділянку (площею 0,0692 гектара) на якій воно розташоване, що знаходиться у АДРЕСА_3 , кореспондується боргове зобов`язання щодо повернення (стягнення) 1/2 грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_2 на погашення Кредитного Договору №1 від 24.11.2006 року.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не довела належними, допустими та достатніми доказми наявність у них на момент розлучення спільних коштів у розмірі 65тис. дол. США, які залишилися у ОСОБА_2 , якими ним було погашено кредит, який було взято у період шлюбу, та спрямовано на потреби сім"ї. Судом таких доказів також не встановлено. Навпроти, наявність судового спору за позовом банку вказує на той факт, що сторони заборгували за своїми зобов"язаннями перед банком у зв"язку з чим було пред"явлено позов до суду. У період розгляду справи заборгованість по кредиту сторонами не була погашена. Справа була розглянута судом у 2016 році та остаточно набрало законної сили у 2017 році, та судовим рішенням стягнуто борг. Борг було погашено у 2019р. після розлучення сторін. Відтак, суд вважає, що твердження ОСОБА_1 в даному випадку , навіть є не логічними.

Таким чином, суд вважає, що зустрічна позовна заява ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_1 505 728 (п"ятсот п"ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 83 коп. компенсації за погашений кредит за договором № 1 від 24.11.2006р. підлягає до задоволення. На підставі викладеного, керуючись 12,81,141,264-268, 273, 354,355 ЦПКУкраїни, суд ,- в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 майно 1. Незавершене будівництво (незакінчений житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , вартістю 1400000 (один мільйон чотириста тисяч), розташованого на приватизованій ОСОБА_1 земельній ділянці ющею 0,10 гектарів, розташованій в АДРЕСА_1 .

2. Обладнання для виробництва харчової продукції загальною вартістю 2154000 (два мільйони сто п"ятдесят чотири тисячі) грн.,яке розміщене в орендованій будівлі по АДРЕСА_2 , а саме:

Установка молочних сумішей - 3 штуки по 50000 грн. кожна, на суму 150000 грн.

Апарат для випікання вафельних стаканів - 2 шт. по 30000 грн. кожний, на суму 60000 грн.

Холодильна камера - 3 шт. по 40000 грн. кожна, на суму 120000 грн.

Танк молочний - 1 шт. вартістю 45000 грн.

Танк молочний - 2 шт. по 50000 грн. кожний, на суму 100000 грн.

Гомогенізатор - 1 шт. вартістю 125000 грн.

Фризер Фригус-300 - 1 шт. вартістю 80000 грн.

Скороморозильний агрегат - 1 шт. вартістю 85000 грн.

Насос - 2 шт. по 2500 грн. кожний, на суму 5000 грн.

Візок гідравлічний - 2 шт. по 3000 грн. кожний, на суму 6000 грн.

Компресорна установка - 3 шт. по 60000 грн. кожна, на суму 180000 грн.

Охолоджувач суміші - 1 шт. вартістю 50000 грн.

Машина упаковочна - 2 шт. по 162000 грн. кожна, на суму 324000 грн.

Компресор фільтр-сепаратор - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Фризер Фригус-600 - 2 шт. по 270000 грн. кожний, на суму 540000 грн.

Частотний перетворювач - 1 шт. вартістю 10000 грн.

Бочка для зберігання води - 1 шт. вартістю 5000 грн.

Транспортувальна стрічка - 2 шт. по 5000 грн. кожна на суму 10000 грн.

Транспортувальна стрічка з люльками - 2 шт. по 50000 грн. кожна, на суму 100000 грн.

Дозатор для морозива - 2 шт. по 15000 грн. кожний, на суму 30000 грн.

Тістомісильна машина - 1 шт. вартістю 60 000 грн.

Тісторозкатувальна машина - 1 шт. вартістю 4000 грн.

Пельменний апарат - 1 шт. вартістю 30000 грн.

Варочний котел - 1 шт. вартістю 2000 грн.

М"ясорубка- 1 шт. вартістю 15 000 грн.

Стіл з нержавіючої сталі - 5 штук по 2000 грн. на суму 10000 грн.

Стіл з алюмінієвою поверхнею - 2 шт. по 1000 грн. на суму 2000 грн.

Борошнопросіювач - 1 шт. вартістю 1000 грн.

А всього майна вартістю на загальну суму 3554000 (три мільйони п"ятсот п"ятдесят чотири тисячі) грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 майно: 1. Домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями), придбане згідно з договором купівлі-продажу від 24.11.2006 року, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що заходиться у АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 0,0692 гектара, на якій воно розташоване, реєстраційний номер об"єкту нерухомого майна у РПВН: 6500897, загальною вартістю 2160000 (два мільйони сто шістдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 125 600 (сто двадцять п"ять тисяч шістсот) грн. компенсації різниці вартості у майні та 505 728 (п"ятсот п"ять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 83 коп. компенсації за погашений кредит за договором № 1 від 24.11.2006р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка-відповідачка : ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 . Повне рішення виготовлене - 26.07.2021 року.

Суддя О.В.Панас