Провадження № 2-н/933/64/21
Справа № 933/446/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Стягувач звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , боргу за надані послуги.

Дослідивши надану заяву та додані до неї документи, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу.

На запит суду щодо місця реєстрації боржників, Олександрівською селищною радою була надані відповіді №№ 1789/01-44, 1790/01-44 від 21.07.2021 року, згідно яких, в картотеці містяться дані про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з заяви, при зверненні до суду стягувачем зазначено, що боржники мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , та отримували надані стягувачем послуги за цією ж адресою.

Відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинні бути зазначені вимоги заявника та обставини на яких вони ґрунтуються.

Факт реєстрації боржників за іншою адресою ніж адреса за якою здійснено теплопостачання не дає підстав суду стягувати заборгованість за такі послуги у наказному провадженні, оскільки стягувачем не надано достатніх доказів того, що боржники є споживачами послуг за вказаною стягувачем адресою.

Вказані обставини свідчать про неможливість з`ясування в рамках наказного провадження факту наявності суб`єктивного зобов`язання боржників за вимогами стягувача.

Проаналізувавши подану стягувачем заяву про видачу судового наказу, суд дійшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, а відтак слугувати доказом виникнення та порушення права вимоги, за якою стягувачем подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 163-167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення боргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Дружківкатепломережа».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Олександрівський районний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.