Справа № 645/3346/21
Провадження № 2/263/2233/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 26 травня 2021 року надійшов указаний позов.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 червня 2021 року передано за підсудністю матеріали цивільної справи № 645/3346/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістової Т.І., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на розгляд до Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Передаючи справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя, суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова виходила з того, що виконавчий напис нотаріуса виконується приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В., який розташовується по проспекту Миру, 85А у м. Маріуполі, тому дана цивільна справа підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Маріуполя.

Дослідивши матеріали цивільної справи, мотиви суду, приходжу до висновку, що справа помилково направлена до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з наступних підстав.

За загальними правилами позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Матеріали переданої до суду справи не містять жодних даних про те, що виконання виконавчого напису відносно ОСОБА_1 , яка є боржником за виконавчим написом, у спірних правовідносинах, здійснюється на території Центрального (Жовтневого) районного суду м. Маріуполя або ж даному районі перебуває її майно, на яке можливо звернути стягнення.

Приписи статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» не пов`язують виконання виконавчого напису нотаріуса з місце розташування приватного виконавця, а навпаки чітко регламентують, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, і цей перелік є вичерпним.

У даній справі суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ототожнила місце виконання з місцем розташування приватного виконавця, що не притаманно приписам ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець наділений правом вчиняти виконавчі дії на всій території України, у тому числі і в місті Харкові.

За змістом ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, враховуючи, що процесуальний Кодекс у статті 28 не пов`язує можливість подачі позову за вибором позивача за місцем розташування приватного виконавця, його місце розташування не відноситься до місця виконання рішення, Закон України «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік місця виконання рішення суду і до нього не віднесено місце розташування приватного виконавця, приймаючи до уваги, що порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) є безумною підставою для скасування рішення у справі, вважаю за доцільне повернути дану цивільну справу до Фрунзенського районного суду м. Харкова, як направлену помилково.

Керуючись ст. ст. 3, 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістової Тетяни Іванівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова як направлену помилково.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика