Справа № 180/1472/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Тананайської Ю.А., при секретарі судового засідання Назаренко А.В.

за участю: заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судув порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, посилаючись на наступні обставини.

Вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25.04.2018 року було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 постійно вчиняє психічне насильство щодо неї, з цих приводів вона неодноразово зверталась до поліції. Відносно ОСОБА_2 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Таким чином, вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2020 року було встановлено обмежувальний припис на 6 місяців. Враховуючи викладені обставини, на підставі положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» проситьсуд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, якимвизначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань до 500 метрів та перебувати у місці проживання та перебування ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_2 (місце проживання) та АДРЕСА_3 (місце роботи); заборонити вести з ОСОБА_1 , телефонні переговори і контактувати з нею через інші засоби зв`язку; заборонити особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням знаходиться в місці, яке не відоме ОСОБА_2 та переслідувати її.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просила задовольнити заяву та встановити обмежувальний припис, посилаючись на те, що вбачає насильство в тому, що ОСОБА_2 , порушував встановлені заборони за попереднім обмежувальним приписом. Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, в наявності тільки листи поліції. Із заявою про продовження обмежувального припису не зверталась.

Заінтересована особа ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні заяви, пояснив, що будь-яких дій щодо ОСОБА_1 не здійснював, судом ухвалювалося два рішення про встановлення обмежувального припису, без належних доказів обмежуються його права.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні заяви, пояснив, що 4 червня 2021 року закінчився строк попередньо встановленого припису, порушень не було, провадження за протоколами закриті.

Вивчивши матеріали справи, вислухваши учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням.

Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника.

Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобіганнята протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо неї домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

Відповідно до положеньст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістомст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Заявницею не надано жодного документу, який би підтверджував факт перебування з ОСОБА_2 у шлюбі.

В обґрунтування позову надано лист Відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про складання відносно ОСОБА_2 адміністративних протоколів за ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021 року провадження по справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 КпАП України закрито, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Будь-які інші належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 відносно заявника домашнього насильства та притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані діяння відсутні.

Надані заявником копії листів ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, свідчить про виникнення між заявником та ОСОБА_2 міжособистісного конфлікту, однак не є належними та допустимими доказами того, що ОСОБА_2 продовжує на час розгляду даної справи вчиняти відносно заявника домашнє насильство.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,141,263,265,350-1-350-8 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2021 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська