Провадження № 2/686/4491/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Павловської А.А.,

справа № 686/13780/21;

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ФОП ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позицій сторін

В червні 2021 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44803,20 грн. В обґрунтування наведених вимог зазначив, що на його користь ухвалено рішення суду від 26.02.2021 про стягнення з відповідача невиплаченої при звільнені 07.07.2020 компенсації за невикористану відпустку, такі виплати на виконання рішення суду здійснені відповідачем лише 08.04.2021, внаслідок чого він має право на сплату йому відповідачем також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Навів наступний розрахунок: середній заробіток за два відпрацьованих місяці перед звільненням (в лютому, березні 2020 року): 4760 грн. + 3174 грн. + 7934 грн.; робочі дні в лютому, березні 2020 року: 20 + 14 = 34; сума середньоденного заробітку: 7934,00 : 34 = 233,35 грн.; загальна сума за весь період прострочення з дня звільнення по день виплати: 233,35 грн. х кількість робочих днів = 44803,20 грн.

Відповідач надав суду відзив, в якому проти позову заперечив і просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивач діяв недобросовісно, отримав судове рішення про стягнення компенсації за відпустки, які фактично використав, однак це не було оформлено документально; звернувся з зазначеними вимогами лише зараз, хоч і раніше знав про таку можливість. Крім того, стягнення середнього заробітку, заявленого позивачем, поставить інших працівників відповідача у скрутне становище, оскільки сума є для відповідача непосильною.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

16.07.2021 року розгляд справи закінчено ухваленням заочного рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких мотивів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26.02.2021 у праві № 686/30827/20 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення компенсації за невикористану відпустку, копія котрого наявна в матеріалах справи, встановлені такі обставини і правовідносини між сторонами.

07 вересня 2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ФОП ОСОБА_2 на посаду керівника виробництва за трудовим договором, зареєстрованим у Хмельницькому міському центрі зайнятості 10 вересня 2021 року.

07 липня 2020 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Того ж дня, з позивачем було проведено повний розрахунок по заробітній платі та виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2019-2020 рік, що підтверджується копією відомості на виплату грошей № 1 від 07.07.2020 року з підписом позивача.

При звільненні ОСОБА_1 не було виплачено грошової компенсації за невикористані відпустки за 2012-2018 роки.

ОСОБА_1 за період роботи 2012 року по 2018 року не використав жодної щорічної відпустки.

За період з 2012 року по 2020 рік позивач отримав право на 188 днів щорічної основної відпустки, з яких фактично використав у 2019 році 24 дні, а також, при звільненні 07 липня 2020 року йому було виплачено компенсацію за невикористану відпустку за останній відпрацьований тривалістю 24 дні в сумі 3 066 грн. 85 коп. (без урахування податків та зборів), що підтверджується копією відомості на виплату грошей № 1 від 07.07.2020 року (з підписом позивача).

Отже, невикористаної відпустки, за які позивач має право отримати компенсацію залишилось 140 днів (188-24-24).

Відповідно до індивідуальних відомостей з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України у 2019 році позивач отримував заробітну плату у розмірі: липень - 4300 грн., серпень - 4317,29 грн., вересень - 4300 грн., жовтень - 4400 грн., листопад - 4400 грн., грудень - 4400 грн.; у 2020 році: січень - 4760 грн., лютий - 4760 грн., березень - 3174 грн., квітень - 0 грн., травень - 0 грн., червень - 0 грн. (з урахуванням перебування ОСОБА_1 з 23 березня 2020 року по день звільнення у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується копією наказу № 1-бзз від 20.03.2020 року, копією заяви ОСОБА_1 від 20.03.2020 року).

Зазначеним рішенням суду було ухвалено позов задоволити частково: стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані відпустки за період роботи з 2012 року по 2018 рік в сумі 20 897 грн. 80 коп., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті; в задоволенні решти вимог - відмовити.

Присуджену суму сплачено відповідачем позивачеві 08.04.2021, що визнають обидві сторони.

4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

Згідно частин 1, 2 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини невикористання позивачем частини щорічних відпусток та невиплати компенсації за них при звільненні позивачеві відповідачем встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі між тими ж сторонами, тому ці обставини доказуванню не підлягають, а відтак суд не може взяти до уваги посилання відповідача на зловживання позивачем своїми правами.

Наведений позивачем розрахунок суд бере до уваги, оскільки він відповідає встановленим судовий рішенням від 21.02.2021 обставинам: 4760 грн. + 3174 грн. + 7934 грн.; робочі дні в лютому, березні 2020 року: 20 + 14 = 34; сума середньоденного заробітку: 7934,00 : 34 = 233,35 грн.; загальна сума за весь період прострочення з дня звільнення по день виплати: 233,35 грн. х кількість робочих днів = 44803,20 грн.

При цьому суд враховує, що розрахунок суми середнього заробітку, що підлягає стягненню, проведений позивачем, відповідач не оспорює (як і вказані в розрахунку суми та тривалість прострочення), лише стверджує про те, що вказана сума є для нього вкрай обтяжливою. Разом з тим, жодних доказів зазначеного не надає, а в силу частин 1, 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача про те, що позивач занадто зволікав зі зверненням до суду з даним позовом оскільки він звернувся з позовною заявою у даній справі в двомісячний строк після повної виплати йому присуджених попереднім рішенням суду сум.

За таких обставин позов слід задовольнити в повному обсязі.

5. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн., від сплати якого позивач звільнений, внаслідок чого відповідно до ст. 141 ЦПК України його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44803,20 грн. (сорок чотири тисячі вісімсот три гривні 20 копійок).

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду безпосередньо або через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя: