Провадження №: 2/755/1651/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

14.07.2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, у якому представник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити відповідачу володіння, користування та розпорядження квартирою з правом користування квартирою позивачем до моменту набрання рішенням суду законної сили;

- заборонити будь-яким особам сприяти, допомагати відповідачу виконувати роботи з демонтажу, встановлення, зміни замків до вхідних дверей квартири;

- заборонити будь-яким особам сприяти, допомагати відповідачу виконувати роботи з відключення квартири від комунікацій з водопостачання/водовідведення, електропостачання, демонтувати, ушкоджувати мережі водопостачання/водовідведення, електропостачання, теплопостачання;

- заборонити будь-яким особам сприяти, допомагати відповідачу виконувати роботи з підключення квартири до сигналізації, встановлення датчиків руху, відеокамер;

- заборонити будь-яким особам за дорученням, заявами відповідача проникати, входити до квартири та/або чинити перешкоди у вході до вказаної квартири позивачу.

Вимоги заяви мотивовано тим, що в провадженні суду знаходиться справа стосовно поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме кв. АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем. Відповідач регулярно чинить позивачу фізичні перешкоди у користуванні спірною квартирою, вдавався до спроб незаконного виселення позивача. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав позивача. Відповідач регулярно чинить щодо позивача домашнє насильство, стосовно нього відкрите кримінальне провадження від 11.06.2021 року за ч. 1 ст. 162 КК України. 07.07.2021 року відповідач силою увірвався до спірної квартири, де проживає позивач з дітьми, побив позивачку, змінив замки, без дозволу позивача встановив датчики руху та сигналізацію, уклав з охоронною компанією «Сіріус» договір охорони квартири, щоб перешкодити позивачу ввійти до квартири. По факту нападу відповідачем на позивача відкрито кримінальне ЄРДР №0002256 від 07.07.2021 року, а позивачу надане направлення на судово-медичне обстеження. Поліція надала відповідачу обмежувальний припис на заборону спілкування відповідача з позивачем №116545 від 07.07.2021 року, але даний припис виявився не ефективним. Після від`їзду поліції відповідач позрізав у ванній кімнаті крани, затопивши при цьому квартиру знизу, щоб унеможливити позивачу користування квартирою. Так само, 21.05.2021 року позивач зрізав електролічильник та подав заявку на припинення електропостачання квартири. На думку позивача, заявлені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, тобто позивач просить про забезпечення позовних вимог таким чином та в такій мірі, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову. Накладення арешту є тимчасовим заходом. Накладення арешту на спірне майно не обмежить відповідача у його правах користування відповідним майном та жодним чином не вплине на права та інтереси третіх осіб. Заходи забезпечення позову, про які просить позивач не є тотожними змісту позовних вимог та не вирішують спір по суті.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, додатки до неї та матеріали справи, приходжу до висновку про те, що вказана заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом позову є поділ спільного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник спір стосовно поділу квартири.

При невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи, і відповідне свідчить, що між сторонами дійсно існує спір.

Реєстрація права власності на спірну квартиру за відповідачем підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Оскільки поділ квартири та визнання за позивачем права власності на Ѕ частини квартири є предметом спору, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та забезпечить можливість ефективного захисту прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі визнання судом прав та інтересів позивача дійсно порушеними.

Інші вимоги позивача про забезпечення позову не підлягають до задоволення, адже у даному випадку заходи забезпечення позову, які просить вжити сторона позивача не співвідносяться із позовними вимогами та взагалі не відповідають предмету позову і застосування таких заходів забезпечення позову жодним чином не може забезпечити виконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позову, оскільки вони не мають стосунку до визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Крім того, на думку суду, вбачається, що між сторонами виникають інші спори цивільно-правового характеру і заявлені позивачем вимоги про забезпечення позову, в даному випадку взагалі не можна віднести до видів забезпечення позову, оскільки такі вимоги є фактично способами захисту у відповідності до положень ст. 5 ЦПК України та ст. 16 ЦК України і тому не можуть бути застосовані як вид забезпечення позову, враховуючи, що способи захисту визначаються позивачем у позовній заяві та мають розглядатись у позовному провадженні, результатом якого є прийняття відповідного рішення суду щодо заявлених позовних вимог.

Стосовно зустрічного забезпечення суд дійшов висновку про відсутність підстав для його застосування, оскільки правила обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку застосуванню не підлягають, а збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову суд не вбачає.

Відповідач може понести витрати на сплату судового збору у разі оскарження ухвали суду про забезпечення позову в апеляційному порядку, однак такі витрати відносяться до судових і підлягають розподілу при вирішенні спору по суті у кінцевому рішенні суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою І.І., зареєстрованого в реєстрі за номером 1057.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 16.07.2021 року.

Стягувач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -