ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4867/20
Провадження № 2/210/282/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати та грошових коштів невиплачених при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості із заробітної плати та грошових коштів невиплачених при звільненні та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі, що склалася за період з 01.04.2020 року по 10.06.2020 року, зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату на користь позивача індексації та компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати нарахованої, але не виплаченої своєчасно заробітної плати, за період з 01.04.2020 року по день звільнення - 10.06.2020 року та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату послуг адвоката в сумі 4000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07.04.2018 року по 10.06.2020 року, позивач знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Укрмонтажспецбуд». 10.06.2020 року був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу №701-к. Під час його знаходження у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього за останні три місяці по день звільнення, була нарахована, але не виплачена заробітна плата та не надано попереднього письмового повідомлення про розмір нарахованих сум.

Позивач посилається на вимоги ч.1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП та вважає, що дії відповідача є незаконними, тому змушений звернутися до суду з позовною заявою стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, а також з вимогою зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату індексації та компенсації у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

Ухвалою суду від 18.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. Вказане відправлення, 30.09.2020 року, відповідачем отримано, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення, але відзиву на позовну заяву від ТОВ «Укрмонтажспецбуд» до суду не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Крім того, ухвалою суду від 18.09.2020 року у відповідача витребувано докази, а саме: довідку про середній заробіток та довідку про заборгованість по заробітній платі (з зазначенням її складових), нарахованій та належної до виплати позивачу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за період з квітня 2020 року по червень 2020 року включно. Ухвала отримана відповідачем 30.09.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням, після повторного нагадування, витребувані докази на адресу суду не надійшли.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

У статті 233 КЗпП України передбачено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів: працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки (частина перша); у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (частина друга).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з 17.04.2018 року позивач ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Укрмонтажспецбуд» , за професіями: машиніста-кранівника 6 розряду та начальника дільниці технологічних-транспортних засобів, вантажопідйомних механізмів. Зазначене підтверджується записами номер 9, 10 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

10.06.2020 року ОСОБА_1 звільнився за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, приписи якої кореспондуються із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Як слідує з виписки за картковим рахунком ОСОБА_1 , наданих відділенням № 794 АТ «УКРСИББАНК» 31.07.2020 року, на картковий рахунок позивача частково була зарахована заробітна плата та виплати прирівняні до неї, зокрема, 03.02.2020 року у сумі 600,00 грн. (а.с. 9).

Однак, суд зазначає, що вказане зарахування заробітної плати, не входить до періоду, який зазначає позивач, за який склалась заборгованість по заробітній платі.

Також, на підтвердження своїх доводів, позивачем не надано суду ні розрахункових листів, ні довідки Пенсійного фонду України, за формою ОК-7 за період, за який склалась заборгованість по заробітній платі.

З наданої позивачем довідки Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за формою ОК-7, сформованої 05.08.2020 року, яка охоплює період часу з 2011 року по 2019 рік включно, неможливо встановити факт нарахування заробітної плати та чи здійснювались відповідачем відрахування до Пенсійного фонду за період з 01.04.2020 року по 10.06.2020 року (а.с. 16).

Між сторонами виник спір із приводу порушення роботодавцем законодавства про оплату праці з підстав, передбачених ст. 116 КЗпП.

Вказані відомості сторона відповідача не спростовує.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

У статті 30 Закону України «Про оплату праці» міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України "Про оплату праці", заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, а виплати за трудовим договором та інші виплати.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, з яких би можна було встановити наявність заборгованості по заробітній платі та її розмір за період роботи з 01.04.2020 року по 10.06.2020 року.

Згідно зі частинами 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Спираючись на положення ст.ст. 15, 16 ЦК України, суд не встановив, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 279, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмонтажспецбуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати та грошових коштів невиплачених при звільненні залишити без задоволення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 14 липня 2021 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко