Справа № 368/604/21
Рішення

Іменем України

"29" липня 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Лєвшин Н.О.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого судового засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про переведення прав забудовника житлового будинку в порядку спадкування, -

встановив:

позивач просить суд перевести та визнати за ним, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 всі права забудовника житлового будинку (загальною площею 188,9 кв.м., житловою площею 111,7 кв.м., допоміжною площею 77,2 кв. м., веранда 1-1 площею 6,0 кв.м., коридор 1-2 площею 15,0 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 23,7 кв.м., кухня 1-4 площею 19,3 кв.м., веранда 1-5 площею 3,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 20,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 7,4 кв.м., коридор 1-8 площею 15,5 кв.м., житлова кімната 1-9 площею 13,5 кв.м., санвузол 1-10 площею 5,3 кв.м., житлова кімната 1-11 площею 24,7 кв.м., гардероб 1-12, площею 4,9 кв. м., житлова кімната 1-13 площею 14,8 кв.м., житлова кімната 1-14 площею 14,6 кв.м. ) та господарських будівель і споруд (підвал під літ. А, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, гараж під літ. Б, сарай під літ. В, убиральня під літ. в1, колодязь під літ. L, ворота під літ. h1, хвіртка під літ. h2, огорожа під літ. h3, ганок під літ. N1, ганок під літ. N2) за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно право здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок на своє ім`я, отримання на своє ім`я документа, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок, а також, у разі необхідності, право завершення будівництва, здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, а також інші права забудовника, які безпосередньо пов`язані з будівництвом вказаного житлового будинку та оформленням права власності на нього, обґрунтовуючи позов наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Кагарлицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 відповідно до схеми забудови земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №112 від 15.06.2010 р. ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорту.

15.06.2010 р. госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро виконано розпланування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 та виготовлено технічну документацію на будівництво будинку (будівельний паспорт).

Після цього, ОСОБА_4 було здійснено будівництво житлового будинку та введено його в експлуатацію згідно декларації про ведення в експлуатацію серія КС № 69 від 10.12.2018 р.

Проте, за життя ОСОБА_4 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та отримати документи, що посвідчує право власності на житловий будинок, оскільки як зазначалось вище, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначений завершений будівництвом та введений в експлуатацію житловий будинок.

22.11.2018 р. ОСОБА_4 було складно заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М. Г. та зареєстрований в реєстрі за №2044.

Відповідно до вищезазначеного заповіту, ОСОБА_4 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право своєму сину ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Після ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги, крім нього, також залишились також його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 .

У зв`язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 , він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченка М.Г. із заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 25.11.2019 р.

Отже, він, як спадкоємець за заповітом, успадкував спадщину ОСОБА_4 , в тому числі завершений будівництвом та введений в експлуатацію житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та відповідні права щодо даної нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини ОСОБА_4 .

Разом з тим, він не може у встановленому законом порядку оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу на нього. Державна реєстрації, яка би посвідчувала право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не здійснювалась.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 Цивільного кодексу України після смерті фізичної особи правоздатність її припиняється та вона не може набувати будь-яких прав, в тому числі права власності на нерухоме майно з видачею відповідного правовстановлюючого документу.

У зв`язку з чим, державним нотаріусом було рекомендовано йому для оформлення спадкових прав на житловий будинок звертатись до суду.

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід припинення підлягають державній реєстрації, а відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оскільки право власності у померлого ОСОБА_4 на новозбудований житловий будинок на момент його смерті не виникло, вирішення питання належності будинку можливе лише після прийняття його до експлуатації та державної реєстрації права власності.

Згідно ст. 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Крім того, згідно з ст. 190 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майном, як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 178 Цивільного кодексу України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

З урахуванням викладеного, наявне у ОСОБА_4 право, як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню Позивачем, оскільки відповідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Крім цього згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 на засідання суду не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Кагарлицької міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення будівельного паспорту на будівництво житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 відповідно до схеми забудови земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Кагарлицької міської ради №112 від 15.06.2010 р. ОСОБА_4 було надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорту.

15.06.2010 р. госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро виконано розпланування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 та виготовлено технічну документацію на будівництво будинку (будівельний паспорт).

Після цього, ОСОБА_4 було здійснено будівництво житлового будинку та введено його в експлуатацію згідно декларації про ведення в експлуатацію серія КС № 69 від 10.12.2018р.

Проте, за життя ОСОБА_4 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та отримати документи, що посвідчує право власності на житловий будинок, оскільки як зазначалось вище, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишився вищезазначений завершений будівництвом та введений в експлуатацію житловий будинок.

22.11.2018 р. ОСОБА_4 було складно заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М. Г. та зареєстрований в реєстрі за №2044.

Відповідно до вищезазначеного заповіту, ОСОБА_4 заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право своєму сину ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Після ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги, крім нього, також залишились також його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 .

У зв`язку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 , позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченка М.Г. із заявою про прийняття спадщини свого батька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 25.11.2019 р.

Отже, позивач, як спадкоємець за заповітом, успадкував спадщину ОСОБА_4 , в тому числі завершений будівництвом та введений в експлуатацію житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та відповідні права щодо даної нерухомості, що відповідно до закону можуть бути включені до складу спадщини ОСОБА_4 .

Разом з тим, він не може у встановленому законом порядку оформити спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу на нього. Державна реєстрації, яка би посвідчувала право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не здійснювалась.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 Цивільного кодексу України після смерті фізичної особи правоздатність її припиняється та вона не може набувати будь-яких прав, в тому числі права власності на нерухоме майно з видачею відповідного правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд вважає за необхідне перевести та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 всі права забудовника житлового будинку (загальною площею 188,9 кв.м., житловою площею 111,7 кв.м., допоміжною площею 77,2 кв. м., веранда 1-1 площею 6,0 кв.м., коридор 1-2 площею 15,0 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 23,7 кв.м., кухня 1-4 площею 19,3 кв.м., веранда 1-5 площею 3,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 20,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 7,4 кв.м., коридор 1-8 площею 15,5 кв.м., житлова кімната 1-9 площею 13,5 кв.м., санвузол 1-10 площею 5,3 кв.м., житлова кімната 1-11 площею 24,7 кв.м., гардероб 1-12, площею 4,9 кв. м., житлова кімната 1-13 площею 14,8 кв.м., житлова кімната 1-14 площею 14,6 кв.м. ) та господарських будівель і споруд (підвал під літ. А, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, гараж під літ. Б, сарай під літ. В, убиральня під літ. в1, колодязь під літ. L, ворота під літ. h1, хвіртка під літ. h2, огорожа під літ. h3, ганок під літ. N1, ганок під літ. N2) за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно право здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок на своє ім`я, отримання на своє ім`я документа, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок, а також, у разі необхідності, право завершення будівництва, здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, а також інші права забудовника, які безпосередньо пов`язані з будівництвом вказаного житлового будинку та оформленням права власності на нього.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про переведення прав забудовника житлового будинку в порядку спадкування - задовольнити.

Перевести та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 всі права забудовника житлового будинку (загальною площею 188,9 кв.м., житловою площею 111,7 кв.м., допоміжною площею 77,2 кв. м., веранда 1-1 площею 6,0 кв.м., коридор 1-2 площею 15,0 кв.м., житлова кімната 1-3 площею 23,7 кв.м., кухня 1-4 площею 19,3 кв.м., веранда 1-5 площею 3,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 20,4 кв.м., санвузол 1-7 площею 7,4 кв.м., коридор 1-8 площею 15,5 кв.м., житлова кімната 1-9 площею 13,5 кв.м., санвузол 1-10 площею 5,3 кв.м., житлова кімната 1-11 площею 24,7 кв.м., гардероб 1-12, площею 4,9 кв. м., житлова кімната 1-13 площею 14,8 кв.м., житлова кімната 1-14 площею 14,6 кв.м. ) та господарських будівель і споруд (підвал під літ. А, прибудова під літ. а1, прибудова під літ. а2, гараж під літ. Б, сарай під літ. В, убиральня під літ. в1, колодязь під літ. L, ворота під літ. h1, хвіртка під літ. h2, огорожа під літ. h3, ганок під літ. N1, ганок під літ. N2) за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно право здійснити державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок на своє ім`я, отримання на своє ім`я документа, що підтверджує державну реєстрацію права власності на житловий будинок, а також, у разі необхідності, право завершення будівництва, здачі та введення житлового будинку в експлуатацію, а також інші права забудовника, які безпосередньо пов`язані з будівництвом вказаного житлового будинку та оформленням права власності на нього.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2021 р.

Суддя І.І. Шевченко