Справа № 2-н-377/08
У Х В А Л А

про повернення заяви про скасування судового наказу

01 липня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

23 червня 2021 року ОСОБА_1 направив до суду заяву про скасування судового наказу № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року, виданого Подільським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором № 15.3/АА-110.06.2 від 12 жовтня 2006 року у розмірі 245330,67 грн.

В заяві ОСОБА_1 зазначає про необгунтованість вимог стягувача ВАТ "РОДОВІД БАНК", мотивуючи тим, що він не підписував кредитний договір № 15.3/АА-110.06.2 від 12 жовтня 2006 року, кошти від ВАТ "РОДОВІД БАНК" не отримував. У зв`язку з цим просить суд скасувати зазначений судовий наказ.

Разом з заявою про скасування судового наказу заявником подано клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що про дату, час та місце судового розгляду він не був обізнаний, судовий наказ не отримував, про існування боргу дізнався лише 15 червня 2021 року з телефонної розмови зі знайомим ОСОБА_2 , який є солідарним боржником за вказаним судовим наказом. У зв`язку з наведеним просить суд поновити пропущений строк.

Суд, розглянувши матеріали заяви та клопотання, приходить до наступного.

Подільським районним судом м. Києва було видано судовий наказ № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором № 15.3/АА-110.06.2 від 12 жовтня 2006 року у розмірі 245330,67 грн., а також судові витрати у розмірі 850,00 грн. та 15,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Згідно довідки секретаря Подільського районного суду м. Києва від 25.06.2021 Чуб О.М. справа № 2-н-377/08 за заявою ВАТ "РОДОВІД БАНК" про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором знищена у зв`язку з закінченням терміну зберігання. В архіві суду зберігається судовий наказ від 14.07.2008 р.

З наданого з архіву суду судового наказу № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року вбачається, що він набрав чинності 04 вересня 2008 року. Строк пред`явлення судового наказу до виконання становить три роки.

Зі змісту статей 104, 105 ЦПК України, чинного на час видачі судового наказу вбачається, що після видачі судового наказу суд невідкладно надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням (ч. 1 ст. 104). Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів та роз`яснюється його право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування (ч. 2 ст. 104). У разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред`явлення до виконання. (ч. 1 ст. 105).

Отже, за приписами вказаних норм законодавства, судовий наказ набирає законної сили та видається стягувачу за наявності даних про отримання боржником копії наказу та у разі ненадходження від боржника у встановлений строк заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, відмітка про набрання судовим наказом № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року законної сили була проставлена працівником суду після закінчення строку на подання заяви про скасування наказу та за наявності даних про отримання боржником копії наказу.

З Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/) та ухвали Подільського районного суду м. Києва від 12.09.2017 року у справі № 2-н-377/08, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/69360994) вбачається, що судовий наказ № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року перебуває на примусовому виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва, державним виконавцем Ярмоленко К.Ю. було відкрито 05.09.2014 року виконавче провадження № 44583903, в межах якого здійснювались заходи з примусового стягнення заборгованості (накладено арешт на майно боржника, оголошено в розшук належний боржнику транспортний засіб, здійснено вихід за місцем проживання боржника тощо).

Згідно із ч. 1 ст. 126 чинного ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст. 127 встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Як встановлено судом, судовий наказ набрав чинності 04 вересня 2008 року, оскільки у встановлений строк боржниками не було подано заяву про його скасування.

З дати видачі судового наказу (14.07.2008) і до дня подання заявником заяви (23.06.2021) минуло більше дванадцяти років.

Судом встановлено, що за вказаний період судовий наказ було пред`явлено стягувачем до виконання в Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва, де на даний час перебуває виконавче провадження № 44583903 з примусового виконання.

Суд критично оцінює твердження заявника, що він дізнався про наявність судового наказу лише 15 червня 2021 року з телефонної розмови зі своїм знайомим ОСОБА_2 , який є солідарним боржником за вказаним судовим наказом, оскільки, по-перше, виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового наказу було відкрито 05.09.2014 року, в рамках якого здійснювались заходи з примусового стягнення, отже боржники не могли не знати про наявність вказаного судового наказу, а по-друге, доданий до заяви скриншот телефонного екрану не містить змісту розмови між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а лише підтверджує, що з телефонного номеру НОМЕР_1 надійшов вхідний виклик 15.06.2021 о 14:36 год., тому суд відхиляє доводи заявника в цій частині як такі, що не підтверджені належними доказами.

Суд вважає невиправданим поновлення процесуального строку без наявності доказів про поважність його пропуску через такий тривалий термін, оскільки таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність заявником поважності пропуску строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про поновлення строку слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про скасування судового наказу подана після закінчення встановленого строку та причини пропуску строку на звернення, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

На підстави вищевикладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення із заявою про скасування судового наказу відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 2-н-377/08 від 14 липня 2008 року, виданого Подільським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" заборгованості за кредитним договором № 15.3/АА-110.06.2 від 12 жовтня 2006 року у розмірі 245330,67 грн. та судових витрат по справі - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти з дня її складення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк