ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» липня 2021 року

м. Харків

справа № 2035/9889/2012

провадження № 22ц/818/4746/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», представниця заявника Горбачова О. А.,

заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Кофанов В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року в складі судді Єжова В.А.

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернувся до суду з заявою про заміну сторони позивача та стягувача по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 11 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/200/840-К/352, за яким він отримав в кредит 198 00,17 доларів США.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість в розмірі 2 767 109,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219,00 грн.

Зазначив, що 29 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор передав новому кредитору, а новий кредитор прийняв у власність права вимоги, зокрема, до позичальника за вказаним кредитним договором.

Просив здійснити процесуальне правонаступництва позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у цивільній справі № 2035/9889/2012 (провадження № 2/2035/2839/2012); замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі № 2035/9889/2012 (провадження № 2/2035/2839/2012).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року в задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони позивача та стягувача її правонаступником відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити повністю заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не врахував того, що існує судове рішення, яке є невиконаним, проти чого не заперечують сторони. Вважав, що заявник надав суду усі необхідні докази факту правонаступництва, тому суд мав достатньо підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» надав клопотання про долучення до матеріалів справи копії протоколу електронного аукціону, договору відступлення прав вимоги, договору купівлі продажу майнових прав, платіжного доручення № 16 від 27 квітня 2020 року на підтвердження вимог апеляційної скарги та виконання клопотання про витребування доказів, яке судом першої інстанції не розглянуто.

Учасники справи повідомлені судовими повістками та SMS - повідомленням. До суду апеляційної інстанції боржник ОСОБА_1 не з`явився. Заяв про відкладення розгляду справи не надав. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження на підставі частини 3 статті 442 ЦПК України.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» не надано належних доказів щодо того, що до товариства перейшло право вимоги.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6/4/200/840-К/352, за яким ОСОБА_1 отримав в кредит 198 00,17 доларів США зі сплатою 13,49% річних на строк до 10 квітня 2028 року (а. с.17-18).

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 767 109,09 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3129,00 грн (а.с.1-2).

На виконання судового рішення 09 жовтня 2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи № 2035/9889/2012 (а.с.24, 25).

29 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-03-06-000034-b від 01 квітня 2020 року, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору/ іпотекодержателю належні банку, а новий кредитор/іпотекодержатель набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору. Новий кредитор/іпотекодержатель сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 2 цього договору за цим договором новий кредитор/іпотекодержатель в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі, щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора/іпотекодержателя за основними договорами переходять до нового кредитора/іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Згідно пункту 4 цього договору сторони домовились, що за відступлення права вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор/іпотекодержатель сплачує банку грошові кошти в сумі 10 568 814,38 грн без ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитором/іпотекодержателем банку в повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 15 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор/іпотекодержатель.

Пунктом 15 цього договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки) та нотаріального посвідчення (а.с.19-20).

З реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/іпотекодавців/дебіторів за такими договорами, що є додатком № 1 до договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року вбачається, що банк відступив право вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 6/4/200/840-К/352 від 11 квітня 2008 року (а.с.21).

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19) від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 03 листопада 2020 року у справі № 436/7574/12 (провадження № 61-4667св20).

При цьому слід зазначити, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20).

Крім того, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 зазначено, що, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі, на предмет їх нікчемності.

Матеріали справи свідчать про те, що 29 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» укладено договір № GL3N217214 про відступлення права вимоги, зокрема, і за кредитним договором № 6/4/200/840-К/352 від 11 квітня 2008 року, який є чинним.

Таким чином, відповідно до договору відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» набув статусу нового кредитора, зокрема, за кредитним договором № 6/4/200/840-К/352 від 11 квітня 2008 року, а тому наявні усі підстави для заміни стягувача.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову товариству у задоволенні заяви про заміну сторони позивача та стягувача в повному обсязі, не розглянувши клопотання про витребування доказів, яке заявлено представницею боржника.

Судом апеляційної інстанції долучено до матеріалів справи протокол електронного аукціону від 03 квітня 2020 року та договір купівлі - продажу майнових прав від 29 квітня 2020 року. Договір про відступлення прав вимоги від 29 квітня 2020 року разом з додатками щодо заборгованості ОСОБА_1 , судове рішення щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та виконавчий лист досліджувалися в суді першої інстанції, однак, належної оцінки їм суд першої інстанції не надав.

Переглядаючи справу за апеляційною скаргою в межах її доводів та вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з підстав, передбачених частиною 4 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони позивача та стягувача по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у цивільній справі № 2035/9889/2012 (провадження № 2/2035/2839/2012) та стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні заочного рішення суду у цивільній справі № 2035/9889/2012 (провадження № 2/2035/2839/2012).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 16 липня 2021 року.