Справа № 162/395/21
Провадження № 2/162/158/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

розглянувши у підготовчому провадженні справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 30 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 07 липня 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 28 липня 2021 року.

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

ІІ. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті спадкодавця залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є ОСОБА_1 . Через відсутність державної реєстрації успадкованого позивач не може оформити своїх прав та змушена звернутись до суду.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві позов визнала.

IV. Норми права, які застосував суд.

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що вона у встановлені на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 спосіб та строк її прийняла, а тому при вирішенні цього спору необхідно застосовувати чинне на той час законодавство.

Згідно з статтею 534 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі - ЦК УРСР) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до частини другої статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

V. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав ОСОБА_1 на спадкове нерухоме майно.

VІ. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатила 908 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач разом з позовом заявила клопотання про покладення на неї судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з врахуванням клопотання ОСОБА_1 , а також у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта - залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 200, 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визнати власником нерухомого майна у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яке згідно даних технічного паспорта приватного малого підприємства «Сатар» від 26 квітня 2021 року, розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку «А-1», прибудови «а», окремо збудованого погребу «Б-1», огорожі «1».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору (квитанція Любешівського відділення АТ «Ощадбанк» № 5 від 16 червня 2021 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Д. Глинянчук