Справа № 545/1615/21
Провадження № 2/545/916/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Артеменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми), про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулись до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача, про зняття арешту, обгрунтовуючи вимоги тим, що накладений арешт на нерухоме майно є перешкодою для власника вільно розпоряджатись ним.

В судове засідання позивач не з`явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала та проси їх задовольнити за наявними матеріалами справи.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи поклались на розсуд суд, проти позову не заперечували. Іншими відомостями не володіють.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, про зняття арешту з майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ст.64 Конституції України, права людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами, що гр. ОСОБА_1 на праві приватної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Згідно відомостів із єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.8-10), встановлено, що на підставі Постанови про арешт майна боржника АА 389958 від 02.10.2007р. ВДВС Полтавського РУЮ, Полтавською районною державною нотаріальною конторою від 10.04.2007р. зареєстровано обтяження № 5781624 у виді арешту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Із позову також вбачається, що у 2007 році на виконанні в Полтавському районному ВДВС знаходилось виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа Банк») заборгованості по кредитному договору 714/21-283-ф.

Згідно Довідки АТ «Альфа-Банк» вих.. № 13536-23.1 від 16.02.2021р., встановлено, що 2 жовтня 2007 року кредитний договір 714/21-283-ф з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого являється АТ «Альфа Банк» було закрито. Заборгованість відсутня .

У відповіді Полтавського районного ВДВС (а.с.12), зазначено, що згідно бази даних АСВП виконавчі провадження щодо позивача відсутні. Встановити по якій справі було накладено арешт не має можливості, оскільки в 2007 році Автоматизована система виконавчого провадження не функціонувала та матеріали виконавчих проваджень знищено в зв`язку з закінчення терміну для їх зберігання.

Також встановлено, що накладений арешт на нерухоме майно позивача створює перешкоди для власника у вільному розпорядженні свої майном на власний розсуд.

Суд вважає, що невиконанням обов`язку державного виконавця щодо зняття арешту з майна у разі закінчення виконавчого провадження було порушено право власника на вільне розпорядження своєю власністю, які підлягають захисту в судовому порядку.

За таких підстав можливо зробити висновок про те, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не було вирішено питання щодо зняття встановлених заборон, що стало перешкодою для позивача у вільному розпорядженні своїм нерухомим майном.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач правомірно вимагає зняття арешту з його нерухомого майна, що знайшло своє підтвердження у суді і підтверджено належними та допустимими доказами.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 41, 64 Конституції України, ст.ст. ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги - задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт з всього нерухомого майна, ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) оголошення заборони на його відчуження та проведення будь-яких операцій, накладених згідно постанови АА номер 389958 від 2.10.2007 року державного виконавця ВДВС Полтавського РУЮ, реєстраційний номер обтяження: 5781624 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя

Полтавського районного суду

Полтавської області І.С. Кіндяк