ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Чернівці Справа № 720/439/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.,

секретар: Скрипка С.В.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: Релігійна організація «Релігійна громада Парафії на честь Вознесіння Господнього Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної церкви»,

треті особи: Новоселицька міська об`єднана територіальна громада, Новоселицька районна державна адміністрація Чернівецької області,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Оленчука І.В., дата складання повного тексту ухвали невідома, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивачі звернулися до суду із позовом до Релігійної організації «Релігійна громада Парафії на честь Вознесіння Господнього Чернівецько-Буковинської Єпархії Української Православної церкви» про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року позовна заява повернута позивачам з підстав ч.3 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє в інтересах позивачів, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, порушив вимоги ст.10 ЦПК України, а саме принцип рівності та змагальності сторін.

До позовної заяви подано всі наявні докази, а також вказано місце знаходження інших доказів та посилання на них. Крім наведеного стверджує, що докази можуть бути подані і на інших стадіях судового процесу.

Провадження №22-ц/822/693/21

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що обґрунтованість прийнятого рішення судом першої інстанції підтверджується тим, що позивачами дійсно не підтверджено факт порушення їх прав перебуванням церковної будівлі у власності Релігійної громади УПЦ с. Рингач.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимоги до рішення на час його ухвалення встановлюються нормами ст.263 ЦПК України, яким оскаржувана ухвала не відповідає.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений строк не виконав вимоги судді, викладені в ухвалі без руху від 02.04.2021 року.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява була подана до суду разом із клопотанням про виклик та допит свідків.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що будівництво церков проводилось в сукупності за рахунок пожертв, вчинення релігійних обрядів, а також силами і за кошти всіх жителів села Рингач Новоселицького району Чернівецької області.

У зв`язку з тим, що між сторонами (двома релігійними громадами) виник та продовжує існувати конфлікт відносно порядку користування будівлею церкви в селі Рингач, позивачі просили витребувати у відповідача документи, які зможуть підтвердити, що будівництво церкви здійснювалося за рахунок всіх жителів села, «Книги складського обліку», копій розписок, рахунків-фактур, видаткових накладних, квитанцій і інших розрахункових документів про придбання окремих будматеріалів, а також допитати свідків, які перелічені в самій позовній заяві та клопотанні, які могли підтвердити підстави позову.

02.04.2021 року ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області позовну заяву залишено без руху з підстав того, що в позовній заяві немає посилань на докази, що свідчать про порушення права саме позивачів, та чим саме їх право порушується (а.с.140).

На виконання вимог ухвали суду представником позивачів ОСОБА_3 29.04.2021 року подано заяву про усунення недоліків, в якій, крім іншого, було зазначено, що у позовній заяві подані усі наявні докази, а також зазначено де саме знаходяться інші докази та посилання на них (а.с.145-147).

В силу ч.1-3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити крім іншого: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В силу п.3 ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Крім того, відповідно до положень ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд першої інстанції може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві.

Суд першої інстанції фактично встановив недоведеним порушення прав позивачів та надав оцінку доказам під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі, що є передчасним, оскільки питання оцінки доказів вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті спору.

Крім того, питання про відсутність доказів, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, є процесуальним питанням, яке вирішуються судом під час судового засідання, а не на стадії відкриття провадження у справі, оскільки ці обставини є предметом дослідження в ході розгляду справи по суті, що підтверджується також роз`ясненнями у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року, де подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції допустив порушення прав позивачів на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд, в свою чергу, покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення скарги постановлена з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 17 травня 2021 року скасувати, а справу направити до суд першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий підпис /І.Н. Лисак/

Судді підписи /А.І. Владичан, І.Б. Перепелюк/