Справа № 754/6023/20
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Куценко Ю.В.

за участі представника позивача та третьої особи - адвоката Пількевича Є.А.

представника заявника (відповідача) - адвоката Решетнік Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», третя особа на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним

в с т а н о в и в:

Вказана заява про перегляд заочного рішення надійшла на адресу суду 20.04.2021 року та передана на розгляд судді 21.04.2021 року. В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що при розгляді справи представник не був присутній у зв`язку з оголошеним карантином, таким чином, був позбавлений можливості подати докази, що порушило принцип змагальності сторін. Вказує на ту обставину, що рішення суду отримано лише 25.03.2021 року. Зазначає про наявність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи. Просить суд скасувати заочне рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі, суду зазначив щодо доказів, які наявні у відповідача. Зазначив, що йому не відомі підстави не подання відзиву та доказів представниками позивача під час розгляду справи до винесення рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти скасування заочного рішення, посилаючись на необґрунтованість заяви відповідача.

Суд, дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та цивільної справи в цілому, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу даної норми вбачається, що для задоволення заяви про перегляд заочного рішення необхідні дві умови: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні по справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці , зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи - відповідач у справі належним чином повідомлявся про розгляд справи, зокрема матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, окрім того кожна судова повістка направлялась відповідачу на електронну адресу, вся кореспонденція отримувалась повноважними представниками (працівниками) відповідача - юридичної особи, що не спростовано представником відповідача, відзив (заперечення) на позовну заяву не подався протягом тривалого часу перебування справи у провадженні Деснянського районного суду м. Києва, докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи в тому числі на адресу суду не надсилався. Докази, які свідчать про поважність причин неявки в судові засідання під час розгляду справи суду не надано і під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Отже, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення оскільки із поданої заяви про перегляд заочного рішення, наданих в судовому засіданні пояснень та матеріалів справи не встановлено, що представник відповідача - юридичної особи не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву відповідача про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», третя особа на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання договору недійсним- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя: Н.Г.Таран