Справа № 301/1530/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Бобик О.І.

присяжних: Маргіта В.І., Брич А.М.

за участю секретаря судового засідання Бобіта Г.М.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши в порядку окремого провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Іршава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Іршавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народився син ОСОБА_3 . З дня народження він проживав разом із нею у приватному будинку АДРЕСА_1 .

Постійної роботи у нього не було і тому у двохтисячних роках він поїхав у пошуках заробітку за межі Закарпатської області. З того часу ніяких відомостей від нього не надходило.

У зв`язку з чим, в період 2004-2005 років вона звернулася до Іршавського районного суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім, яку було судом задоволено. Однак жодних документів у неї не збереглося, а тому звернулася до Іршавського районного суду для отримання копії рішення суду, але 28.10.2020 отримала відповідь № 34/01-6/04, що видати копію рішення суду є неможливим, так як внаслідок пожежі, яка сталася у Іршавському районному суді в ніч на 20.02.2016, було знищено частину архівного фонду, тому за період 2004-2005 року по справі про визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім інформацію надати не можливо.

З часу визнання його безвісно відсутнім минуло майже двадцять років, однак ніяких відомостей про місце перебування її сина так і не надійшло, він не направив жодного листа, не зателефонував, не подав жодної вістки про себе, про своє місце перебування.

Враховуючи те, що минуло багато часу, а відомості про смерть її сина не зареєстровано, виникла потреба у оголошенні її сина ОСОБА_5 померлим, для можливості виготовлення паспорта громадянина України її внукові ОСОБА_6 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву та просила її задовольнити, пояснила, що з 2004 року місце знаходження її сина ОСОБА_6 їй невідоме. Син вів себе нормально, ні з ким не конфліктував. Поїхав на заробітки, отримав заробітну плату у сумі 500 доларів США і додому не повернувся. Мати внука ОСОБА_6 перебуває на заробітках, має повернутися додому через місяць. Вона доглядає за дітьми сина, однак не є їх опікуном чи піклувальником.

Представник заявника ОСОБА_2 підтримала заяву з мотивів викладених у такій, та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Довге Іршавського району, матір`ю якого являється ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідки № 99 від 20.05.2021, виданої начальником відділу ЦНАП виконавчого комітету Довжанської сільської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно погосподарського обліку Довжанської сільської ради з 2001 року по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований та не проживає (а.с.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка є сусідкою та проживає за адресою АДРЕСА_2 , дала покази, що більше п`ятнадцяти років ОСОБА_6 не проживає вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_6 близько п`ятнадцяти років назад поїхав на заробітки до Москви і з того часу додому не повертався, ніякої звістки про себе не давав. Також їй відомо, що ОСОБА_6 перебуваючи у Москві на заробітках отримав певну суму грошей і після того зник, заробітчани, які були з ним на заробітках повернулися додому, а він ні. Конфліктів у сім`ї не було, поводив себе нормально, причина його зникнення їй невідома.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою та проживає за адресою АДРЕСА_3 , дала покази, що приблизно з 2004 року ОСОБА_6 не проживає вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_6 приблизно у 2004 році поїхав на заробітки до Російської Федерації і з того часу додому не повертався. Відносини у сім`ї були нормальні, причина його зникнення їй невідома.

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2 ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можна було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_3 , то сама по собі його відсутність за зареєстрованим місцем проживання понад 15 років, не є достатньою підставою для оголошення його померлим.

Суд констатує, що ОСОБА_6 є молодим та здоровим чоловіком, і за показами свідків, на момент його зникнення не перебував з кимось у конфлікті, йому ніхто не погрожував, вів себе звичайно, і якихось логічних причин його зникнення жоден зі свідків назвати не міг. Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклого, судом не встановлено. За таких обставин, сама по собі відсутність ОСОБА_6 з 2004 року за місцем свого проживання, не є достатньою для встановлення вірогідного припущення про його можливу смерть.

Крім того, вказана у заяві мета для оголошення ОСОБА_6 померлим, а саме виготовлення з паспорта громадянина України онукові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у даному випадку не відповідає необхідності для її реалізації саме таким способом, оскільки чинним законодавством України передбачено інший порядок для вирішення даного питання.

З урахуванням вищевказаного, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 308, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 46, 47 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик

Присяжні: В.І. Маргіта

А.М. Брич