Справа № 466/8181/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря с/з Шаповалової Ю.О.

справа № 466/8181/19; 2/466/246/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення розміру часток у спадковому майні та визнання право власності на дані частки, -

встановив:

08.10.2019 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Третьої Львівської державної нотаріальної контори про визначення розміру часток у спадковому майні та визнання право власності на дані частки.

В подальшому не змінюючи предмету та підстав позову позивачі уточнили позовні вимоги та просили:

визначити розмір часток співвласників на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0623га., з кадастровим номером :02:003:0008 за життя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в такому розмірі: ОСОБА_4 - 13/100 частин, ОСОБА_5 - 13/100 частин, ОСОБА_1 - 13/100 частин, ОСОБА_2 - 13/100 частин, ОСОБА_3 - 48/100 частин, та визначити розмір частки ОСОБА_5 на дану земельну ділянку за її життя з врахуванням спадкування після смерті ОСОБА_4 в розмірі 26/100 частин;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте, після смерті матері ОСОБА_5 ;

визначити за ОСОБА_1 , частку у праві власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008 в розмірі 13/100 частин, і визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку виділу з майна, що є спільною сумісною власністю;

визначити за ОСОБА_2 частку у праві власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008 в розмірі 13/100 частин і визнати за ОСОБА_2 , право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку виділу з майна, що є спільною сумісною власністю;

стягнути з відповідача вартість судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 . Після його смерті право власності на все його майно успадкувала мати, ОСОБА_5 , котра на день смерті батька проживала разом з ним.

Вони, своєю чергою, подали заяви про відмову від спадщини в користь матері.

На день смерті батьку належало право власті на 13/100 частин будинку по АДРЕСА_1 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною адресою, з кадастровим номером :02:003:0008, площею 0,0623 га.

Також право власності на 13/100 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку належало кожному з них та матері.

Крім того, право власності на 48/100 частин будинку та право спільної сумісної власності на земельну ділянку також належить відповідачці ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_5 . За життя вона не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті батька.

Також після своєї смерті мати не залишила заповіту.

З врахуванням успадкованого після батька майна, на день смерті матері належало право власності на 26/100 частин будинку та право спільної власності на вказану вище земельну ділянку.

Після смерті матері вони подали заяви про прийняття спадщини в ОСОБА_6 державну нотаріальну контору.

Однак, видати свідоцтво про право на спадщину стосовно земельної ділянки нотаріус відмовилась у зв`язку з відсутністю визначення часток у праві власності на вказану земельну ділянку, а тому змушені звернутись до суду з позовною заявою про визначення розміру часток у спадковому майні та визнання право власності на дані частки.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 22.10.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.32).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.01.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.201).

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник адвокат Бобикайло Н.І. в судове засіданні не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві, понесені ними судові витрати покласти на них і з відповідача не стягувати.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Мартиневич О.А. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі їх представника (а.с.89).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_4 (а.с.13). Після його смерті право власності на все його майно успадкувала мати позивачів, ОСОБА_5 , котра на день смерті батька проживала разом з ним.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали заяви про відмову від спадщини в користь матері.

На день смерті батьку належало право власті на 13/100 частин будинку по АДРЕСА_1 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною адресою, з кадастровим номером :02:003:0008, площею 0,0623 га.

Також право власності на 13/100 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку належало ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Крім того, право власності на 48/100 частин будинку та право спільної сумісної власності на земельну ділянку також належить відповідачці ОСОБА_3 .

Вказані факти підтверджено свідоцтвом про право власності на будинок від 18.03.2002р. і технічним паспортом на будинок, а також Державним актом на право власності на земельну ділянку від 16.08.2005р. і Витягом з Державного земельного кадастру (а.с.8, 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів- ОСОБА_5 (а.с.12). За життя вона не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті батька.

Також після своєї смерті ОСОБА_5 не залишила заповіту.

З врахуванням успадкованого після батька майна, на день смерті матері належало право власності на 26/100 частин будинку та право спільної власності на вказану вище земельну ділянку.

Після смерті матері позивачі подали заяви про прийняття спадщини в ОСОБА_6 державну нотаріальну контору.

Однак, листом державного нотаріуса від 19.09.2019 їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю визначення часток у праві власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 1226 ЦК України передбачає,що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У частині 1 та 2 ст.325 ЦК України зазначено,що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи; фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно гл.10 п.4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: "Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів".

Пункт 4.15 цього порядку передбачає,що "видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Згідно п.4.18 цього порядку: "За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі Свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку."

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судові витрати за проханням позивачів,покладаються на них.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 83, 89, 95, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-283, 352 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визначити розмір часток співвласників на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0623га., з кадастровим номером :02:003:0008 за життя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в такому розмірі: ОСОБА_4 - 13/100 частин, ОСОБА_5 - 13/100 частин, ОСОБА_1 - 13/100 частин, ОСОБА_2 - 13/100 частин, ОСОБА_3 - 48/100 частин, та визначити розмір частки ОСОБА_5 на дану земельну ділянку за її життя з врахуванням спадкування після смерті ОСОБА_4 в розмірі 26/100 частин.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте, після смерті матері ОСОБА_5 .

Визначити за ОСОБА_1 , частку у праві власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008 в розмірі 13/100 частин, і визнати за ОСОБА_1 право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку виділу з майна, що є спільною сумісною власністю.

Визначити за ОСОБА_2 частку у праві власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008 в розмірі 13/100 частин і визнати за ОСОБА_2 , право власності на 13/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 0,0623 га., з кадастровим номером :02:003:0008, набуте в порядку виділу з майна, що є спільною сумісною власністю.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 16 липня 2021року.

Суддя В. В. Свірідова