Справа № 686/8866/21
Провадження № 2/686/3705/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Касприк О.Г.,

за участю: представника позивача Марцоня В.Б.,

представника відповідача Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

встановив:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою №б/н від 11.07.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 25.09.2018 року становила 2865, 24 грн., яку за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі головуючого-судді Мазурок О.В. від 30 липня 2019 року, яке набрало законної сили 24 вересня 2019р. у справі №686/23905/18, провадження № 2/686/353/19 було з неї стягнуто та стягнуто 91,62 грн. судового збору, всього 2956,86 грн..

На виконання рішення суду вона 17.10.2019р. сплатила на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» 2956,86 грн., тобто повністю виконала рішення суду, погасивши свої кредитні зобов`язання перед відповідачем.

Під час користування послугами банку вона виявила безпідставне списання коштів на погашення простроченої заборгованості від 29.03.2021р. в сумі 2435,13 грн.. Вважає такі дії відповідача протиправними з огляду на наступне.

Підстави для списання грошових коштів з рахунку визначені ст.1071 ЦК України, відповідно до якої банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» у цьому Законі наведені нижче терміни та поняття вживаються в такому значенні списання договірне - списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (далі - Інструкція від 21 січня 2004 року), кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції від 21 січня 2004 року).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

В її заяві №б/н від 11.07.2011 року відсутні умови про те, що вона доручає банку проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні з нею договорів АТ КБ «ПриватБанк» дотрималось вимог, передбачених частиною другою 11 Закону № 1023-ХІІ, про повідомлення споживача про умови кредиту та/або надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. Безпідставне списання грошових коштів з її рахунку завдано значну моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях обумовлених протиправними діями відповідача, що призвело до змін нормальних, усталених, звичних і необхідних для нього умов життя. Ці обставини порушили її звичний спосіб життя та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 10000 грн.. З врахуванням наведеного позивач просить: визнати протиправними дії акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо списання коштів з її банківського рахунку; стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на її користь 2435,13 грн. безпідставно списаних коштів з банківського рахунку, 10000 грн. завданої моральної шкоди та всіх судових втрат.

Ухвалою суду від 30.06.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" в частині позовних вимог про стягнення з АТ КБ "ПриватБанк" на її користь 2435,13грн. залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав зазначених у відзиві, пояснивши, що позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди, жодних доказів про зміни в життєвих обставинах суду не надано.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного сду Хмельницької області в справі №686/23905/18 від 30.07.2019 року частково задоволено позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2865 гривень 24 копійки заборгованості за кредитним договором б/н від 11.07.2011 року та 91 грн. 62 коп. сплоченого судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Лещенко М.В. від 15.01.2020 року ВП № 60854547 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/23905/18 від 26.11.2019 року, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки згідно квитанції № 0.0..1 від 16.10.2019р. борг сплачено до відкриття виконавчого провадження.

29.03.2021р. АТ КБ «ПриватБанк» було проведено автоматичне списання грошових коштів в сумі 2435,13грн. для погашення простроченої заборгованості по карті НОМЕР_1 , належної позивачці.

10.06.2021 року банком кошти в сумі 2435,13грн. повернуто добровільно на картку позивачки № НОМЕР_2 .

Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного сду Хмельницької області в справі №686/23905/18 від 30.07.2019 року; постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Лещенко М.В. від 15.01.2020 року ВП № 60854547; квитанцією № 0.0..1 від 16.10.2019р.; роздруківкою повідомлень з мобільного телефону від 29.03.2021р.; випискою по картці № НОМЕР_2 за період з 01.03.2021р. по 22.06.2021р.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Таким чином, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно із статтею 1071 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом.

Правила статті 1167 ЦК України регулюють позадоговірні (деліктні) відносини, а саме передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» 29.03.2021 року було проведено автоматичне списання грошових коштів з картки позивачки на погашення заборгованості за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в справі №686/23905/18 від 30.07.2019 року, хоча заборгованість за рішенням суду була добровільно сплачена позивачкою згідно квитанції № 0.0..1 від 16.10.2019р. до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у відповідача не було законних підстав списувати грошові кошти з рахунку ОСОБА_1 без її розпорядження.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду № 14-714 цс 19 від 01.09.2020 року, виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Так, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., обґрунтовуючи тим, що безпідставне списання грошових коштів з її рахунку завдало їй значну моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, обумовлених протиправними діями відповідача, що призвело до зміни нормальних, усталених, звичних і необхідних для неї умов життя, ці обставини порушили звичний спосіб її життя та потребували додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

Проте, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної їй діями відповідача моральної шкоди. Виходячи з принципу розумності та справедливості, обставин справи, тривалості та глибини душевних та моральних страждань позивачки, а також те, що позивач не могла певний період користуватись належними їй грошовими коштами, вимушена була вживати додаткових зусиль щодо захисту порушеного права, слід стягнути з відповідача на користь на її користь 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання дій щодо списання коштів протиправними, то слід зазначити наступне.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Враховуючи наведене, оскільки безпідставно списані грошові кошти банком добровільно повернуто на рахунок позивачки, позовна вимога ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання дій щодо списання коштів протиправними є неефективним способом захисту, не забезпечує відновлення прав позивачки і жодним чином не нівелює негативні наслідки такого порушення, тому у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню і слід стягнути з відповідача на користь позивача 500грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 45,40грн. (10000/100= 100; 500/100= 5%; 908/100 х 5 = 45,40грн.), враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору відповідно до положень Закону України "Про захист прав споживачів".

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 258-259, 263, 265 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст.15,16,23,611,1066,1067,1071,1167 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, МФО №305299, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) 500грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1-Д, МФО №305299, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 45,40 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду 05.07.2021 року.

Суддя: