Справа № 144/904/16-ц
Провадження № 2/144/192/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря - Пігулі А.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача ТОВ «Теплик-Агро» - Шандурського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплик-Агро», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Тульчинської РДА Вінницької області про визнання угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсною,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Теплицького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Теплик-Агро», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Тульчинської РДА Вінницької області про визнання угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 806221 та серії ЯА № 806220 належать земельні ділянка, площами по 3,1441 га кожна з кадастровими номерами :01:000:0087 та :01:000:0086, які розташовані на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області.

Між позивачем та ТОВ «Теплик-Агро» 25.05.2011 було укладено договори оренди землі на вищевказані земельні ділянки, терміном на 5 років. 11.07.2011 та 26.12.2011 вказані договори було зареєстровано у відділ Держкомзему у Теплицькому районі.

24.09.2015 позивач повідомила відповідача, що розриває договори в односторонньому порядку.

Пізніше ОСОБА_1 стало відомо, що 20.03.2015 між нею та ТОВ «Теплик-Агро» укладено угоди про внесення змін до вищезазначених договорів оренди землі від 25.05.2011.

Позивач заперечує факт підписання нею угод про внесення змін до договорів оренди землі, оскільки вона не підписувала їх, нікого не уповноважувала на їх підписання і волевиявлення щодо їх укладення у неї не було.

Добровільно погодити припинення дії угод про внесення змін до договорів оренди землі з відповідачем не вдалося.

Враховуючи викладене просить визнати недійсними угоди про внесення змін до договорів оренди землі від 25.05.2011, укладені 20.03.2015.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказала, що вона не підписувала оспорюваних угод.

Представник відповідача ТОВ «Теплик-Агро» - Шандурський Б.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав.

Від третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - заступника голови Тульчинської РДА Вінницької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 806221 належить земельна ділянка, площею 3,1441 га, кадастровий номер :01:000:0087, яка розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8).

Також ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 806220 належить земельна ділянка, площею 3,1441 га, кадастровий номер :01:000:0086, яка розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9)

25 травня 2011 року ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро» уклали договір оренди землі на земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0087, площею 3,1441 га, терміном на 5 років. 26.12.2011 вказаний договір було зареєстровано у відділ Держкомзему у Теплицькому районі за № 03316 (а.с. 13-15).

Також 25 травня 2011 року ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро» уклали договір оренди землі на земельну ділянку, кадастровий номер :01:000:0086, площею 3,1441 га, терміном на 5 років. 11.07.2011 вказаний договір було зареєстровано у відділ Держкомзему у Теплицькому районі за № 02058 (а.с. 10-12).

Відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди землі від 25.05.2011, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0086, укладеної 20 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро», термін дії договору продовжено до 20.03.2025.

Також відповідно до угоди про внесення змін до договору оренди землі від 25.05.2011, щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:000:0087, укладеної 20 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро», термін дії договору продовжено до 20.03.2025.

При цьому, відповідно до змісту висновку судово-почеркознавчої експертизи, виконаної експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Л.С. Тальянчук від 14.07.2017 № 237-П:

підпис в графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 на угоді про внесення змін до договору оренди землі, укладеної 20 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро», щодо земельної ділянки :01:000:0086 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 202-207);

підпис в графі «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 на угоді про внесення змін до договору оренди землі, укладеної 20 березня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Теплик-Агро», щодо земельної ділянки :01:000:0087 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 202-207).

Відповідно до змісту вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При вирішенні вказаного спору судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду України в справі №145/2047/16-ц від 16 червня 2020року, де зазначено, що підписи сторін є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій ст. 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, що узгоджується із висновками викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц.

Позивач ОСОБА_1 звернулась з вимогою про визнання недійсними угод про внесення змін до договорів оренди землі, посилаюсь на те, що даних угод вона не укладала та не підписувала, оскільки бажає самостійно обробляти земельні ділянки.

Та обставина, що позивач спірні угодо про внесення змін до договорів оренди землі не підписувала та, відповідно, істотних умов цих угод не погоджувала, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України - кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу - способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 про визнання угод про внесення змін до договорів оренди землі від 25.05.2011, укладених 20.03.2015 недійсними, суд відмовляє з тих підстав, що спірні угоди є неукладеним, тому не можуть бути визнаними судом недійсними. Тобто у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту. При цьому суд зазначає, що відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити негаторний позов про повернення їй земельних ділянок.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у зв`язку із відмовою у задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ТОВ «Теплик-Агро», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Тульчинської РДА Вінницької області про визнання угоди про внесення змін до договору оренди землі недійсною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.07.2021.

Суддя