12.07.2021 Справа № 363/2214/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участі представника позивача Чуніхіна О.М. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив достроково розірвати договір оренди землі №31 від 07 листопада 2012 року укладений між Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області та відповідачем, зобов`язати останнього повернути позивачу земельну ділянку загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер :29:068:0236 з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, урочище « Старик» .

Свої вимоги мотивував тим, що відповідач істотно порушив умови вказаного договору, а саме використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, на якій розташовані частини п`яти капітальних нежитлових будівель.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав, пояснив, що об`єкти нерухомості, частини яких знаходяться на орендованій земельній ділянці, розташовані на сусідніх земельних ділянках, що належать на праві приватної власності відповідачу.

Відповідач 21 жовтня 2019 року подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що орендована земельна ділянка використовується ним за цільовим призначенням, на якій він випасає придбаних 01 березня 2019 року кіз. Крім того зазначив, що частини будівель, що розташовані на орендованій земельній ділянці, беруть свій початок на сусідніх земельних ділянках, до збудування яких відповідач жодного відношення не має.

16 березня 2020 року відповідач подав суду інший відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на орендованій земельній ділянці збудовано будівельні споруди, які є продовженнями незакінченого будівництва приватної садиби «Форт Пірнов парк», яка належить йому на праві приватної власності. Збудовані споруди займають 0,02265 га, що складає всього 7,55% від загальної площі орендованої землі та не може розглядатися як істотне порушення умов договору оренди землі. Ґрунт землі не пошкоджений, має первозданний вид, ділянка вкрита кормовою трав`яною рослинністю, що використовується для сінокосіння та випасу сільськогосподарських тварин, тобто за її цільовим призначенням, з дотриманням обов`язків землекористувача та змісту добросусідства. Зазначив, що в січні 2013 року сільський голова Пірнівської сільської ради Книжников С.О. запропонував йому почати будівництво прибудов до приватної садиби «Форт Пірнов парк» на орендованій земельній ділянці, на що дав свій дозвіл як посадова особа, вказав, що ці будівлі будуть відноситися до спадщини селища Пірнове та використовуватися для організації відпочинку населення та створення нових робочих міст, а земельна ділянка в подальшому буде віднесена до земель рекреаційного призначення і надана йому у приватну власність. Однак Книжников С.О. свої обіцянки не виконав та земельну ділянку в його приватну власність не передав.

Також зазначив, що він систематично допомагав селу Пірнове, за власні кошти збудував автошлях довжиною 420 метрів, набережну довжиною 124 метри, фінансував виготовлення металевого знаку «Хатинки», закупівлю та укладання бруківки на центральній алеї, купував для школи та сільської ради комп`ютери, брав участь в утриманні футбольної команди. Однак, після припинення ним фінансування села позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді проти задоволення позову заперечив та пояснив, що будівництво вказаних будівель на орендованій відповідачем земельній ділянці здійснювалося за згодою Пірнівської сільської ради. Просив в позові відмовити та відкласти розгляд справи для надання можливості його представнику ОСОБА_5 ознайомитися з матеріалами справи, оскільки він не є фахівцем в галузі права та не може без надання йому правової допомоги представляти інтереси відповідача.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У той же час в судові засідання призначені на 21 квітня, 14 червня та 12 липня 2021 року представник відповідача ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, не заявився. Судові засідання призначені на 21 квітня, 14 червня 2021 року просив відкласти у зв`язку з його зайнятістю в іншій справі та перебуванням у відпустці.

09 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від нового представника відповідача - ОСОБА_5 , який просив відкласти розгляд справи, призначений на 12 липня 2021 року у зв`язку із його зайнятістю в іншій справі та надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справи, коли представник відповідача ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в черговий раз в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вказані дії сторони відповідача суд розцінює як зловживання процесуальними правами, спрямоване на невиправдане затягування вирішення справи, провадження в якій відкрито в липні 2019 року, розгляд якої протягом розумного строку не відбувається внаслідок поведінки сторони відповідача.

Крім того суд звертає увагу й на те, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Відтак, оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, коли відповідач подав суду відзив на позовну заяву та мав можливість подати всі наявні в нього докази, суд вважає необхідним розглянути дану справу на підставі наявних доказів в загальному порядку за участю присутніх в судовому засіданні представників сторін.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, як вбачається з Витягу з державного земельного кадастру №НВ-020 від 13 лютого 2020 року в комунальній власності Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :29:068:0236, площею 0,3000 га з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби.

07 листопада 2012 року між Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) укладений договір оренди землі №31, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №00550 від 13 листопада 2012 року, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення двадцятої сесії шостого скликання Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області №239 від 02 листопада 2012 року надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, урочище « Старик» .

Згідно пп. 2-4 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер :29:068:0236. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4 435 грн. 23 коп.

Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років (п. 5 договору).

Відповідно до пп. 11-12 договору земельна ділянка передається в оренду з правом суборенди (за попередньою згодою орендодавця) для сінокосіння та випасання худоби. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

Як передбачено п. 20 договору на орендовану земельну ділянку встановлене обмеження: земельна ділянка повинна використовувати за цільовим призначенням, з дотриманням обов`язків землекористувачів та змісту добросусідства згідно ст.ст. 96, 103 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель» та законодавства про охорону навколишнього середовища. Право земельного сервітуту на вказану земельну ділянку відповідно до ст. ст. 98, 99 Земельного кодексу України не встановлено. Речові права третіх осіб на земельну ділянку (обтяження прав на землю) відсутні. Ці права можуть виникнути в порядку, встановленому законом або договором. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється. За порушення земельного законодавства винні особи несуть юридичну відповідальність згідно закону.

Згідно пп. 25-26 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 28 договору).

Як вбачається з акту приймання-передачі земельної ділянки, Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області в особі сільського голови Киижннкова С.О. передала, а ОСОБА_3 прийняв в строкове платне користування на 49 років земельну ділянку площею 0,3000 га кадастровий номер :28:165:0209 для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться на території Пірнівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 .

З акту обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :28:165:0209 від 22 серпня 2018 року №10-0.441-506/90-18 складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - Березовим А.О., встановлено, що на обстежуваній земельній ділянці розташовані будівлі та споруди, а також частково вкрито трав`яною рослинністю. Відповідно до генерального плану с. Пірнове, який затверджений рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 15 березня 2017 року №100-13-VII вищевказана земельна ділянка розташована в 100 метровій прибережній захисній смузі р. Десна.

Згідно акту обстеження земельної ділянки №01 від 02 березня 2021 року на підставі ст. 189 Земельного кодексу України постійною комісією з питань земельних відносин, архітектури, будівництва та екології Пірнівської сільської ради проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :28:165:0209, яка знаходиться за адресою: урочище «Старик», с. Пірнове Вишгородського району Київської області. На обстежуваній земельній ділянці розташовані будівлі та споруди. Відповідно до Генерального плану с. Пірнове, який затверджений рішенням 13 сесії VІІ скликання Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 15 березня 2017 року №100-13- VII, вищевказана земельна ділянка розташована в 100 метровій прибережній захисній смузі р. Десни. Також поряд з вказаною земельною ділянкою, на землях загального користування комунальної власності, розташовані об`єкти нерухомого майна (магазин, двохповерхова зруб башта та дерев`яний паркан).

Факт наявності на орендованій відповідачем земельній ділянці будівель підтверджується також матеріалами топографо-геодезичного плану, виготовленого ФОП ОСОБА_7 у масштабі 1:500.

У зв`язку із вказаними обставинами, 26 жовтня 2018 року Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області прийняла рішення №224-25- VІІ про дострокове розірвання договору оренди землі, укладеного 07 листопада 2012 року №31 з ОСОБА_3 , зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13 листопада 2012 року за №0550 та уповноважено Пірнівського сільського голову звернутися до суду з позовною заявою про дострокове розірвання договору оренди землі.

Листом №142 від 10 квітня 2019 року позивач повідомив ОСОБА_3 про прийняття рішення №224-25-УІІ про дострокове розірвання договору оренди землі та просив в строк до 10 днів з моменту отримання цього листа повернути земельну ділянку у комунальну власність Пірнівської сільської ради.

Крім того листами №144 від 15 квітня 2019 року та №02-06-146 від 10 березня 2021 року Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області вимагала від відповідача демонтувати та прибрати з території орендованої земельної ділянки та земель загального користування Пірнівської сільської ради всі будівлі та споруди. Однак відповідач на вказані листи не відреагував.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЗК України земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 18 ЗК України категорії земель України мають особливий правовий режим.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Як передбачено п. а ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 20 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби (ч. 1 ст. 34 ЗК України).

Згідно чч. 1, 2, 4, 9 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст. 3 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як передбачено вимогами ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - дотримання зобов`язання щодо здійснення заходів з охорони та поліпшення екологічного стану водного об`єкта, експлуатації водосховищ і ставків відповідно до встановлених в установленому порядку режимів роботи, а також необхідність оформлення права користування гідротехнічними спорудами та права спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Згідно ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку (ст. 35 Закону України «Про оренду землі»).

Як встановлено з матеріалів справи, на орендованій відповідачем земельній ділянці зведено частини п`яти капітальних нежитлових будівель загальною площею 0,0274 га, 0,0008 га, 0,0038 га, 0,0108 га та 0,0020 га.

Ці об`єкти є нерухомими речами, до яких згідно вимог ч. 1 ст. 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Вказані обставини підтверджуються актом обстеження земельної ділянки від 22 серпня 2018 року №10-0.441-506/90-18 складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - Березовим А.О., актом обстеження земельної ділянки №01 від 02 березня 2021 року складеного постійною комісією з питань земельних відносин, архітектури, будівництва та екології Пірнівської сільської ради та матеріалами топографо-геодезичного плану, виготовленого ФОП ОСОБА_7 у масштабі 1:500.

Крім того, факт будівництва на орендованій земельній ділянці вказаних нежитлових будівель визнаний відповідачем у його відзиві на позовну заяву від 16 березня 2020 року, коли згідно вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За таких обставин судом встановлено, що відповідач допустив порушення виконання умов договору та всупереч його умов та вимог ст. 24 та ст. 25 Закону України «Про оренду землі» використовував орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, на частині якої збудував капітальні нежитлові споруди.

Чинним законодавством України заборонено розміщення нерухомих об`єктів - нежитлових будівель на землях сільськогосподарських угідь призначених для сінокосіння та випасання худоби, що є нецільовим використанням орендованої земельної ділянки і є недотриманням орендарем-відповідачем вимог щодо користування цією категорією землі.

Посилання відповідача на те, що будівництво вказаних об`єктів відбувалося за згодою орендодавця, з яким існувала усна домовленість про подальшу передачу орендованої земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_3 , правового значення при вирішенні вказаної справи мати не можуть, які на вимогах закону не ґрунтуються.

Належних, допустимих і достатніх доказів зведення будівництва на орендованій земельній ділянці для сінокосіння та випасання худоби з дотриманням вимог закону й те, що це мало місце з дотриманням цільового використання земельної ділянки суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що орендована відповідачем земельна ділянка розташована в 100 метровій прибережній захисній смузі річки Десна. Про зазначене йдеться в акті обстеження земельної ділянки від 22 серпня 2018 року №10-0.441-506/90-18, складеному державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - Березовим А.О. зокрема згідно генерального плану с. Пірнове, затвердженого рішенням тринадцятої сесії сьомого скликання Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 15 березня 2017 року №100-13-VII, й будівництво на ній будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, забороняється вимогами п. г ч. 2 ст. 61 ЗК України.

Відтак укладений між сторонами договір оренди землі підлягає розірванню за рішенням суду на вимогу орендодавця внаслідок невиконання відповідачем обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору на підставі ст. 32 вказаного Закону.

За таких обставин судом встановлені порушені права позивача, які підлягають захистові, а позов про це задоволенню.

Крім того, представником позивача суду представлене документальне підтвердження понесених ним судових витрат по сплаті судового збору, які згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі №31 від 07 листопада 2012 року укладений між Пірнівською сільською радою Вишгородського району Київської області та ОСОБА_3 , зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №00550 від 13 листопада 2012 року.

Зобов`язати ОСОБА_3 повернути Пірнівській сільській раді Вишгородського району Київської області земельну ділянку загальною площею 0,3000 га, кадастровий номер :29:068:0236 з цільовим призначенням для сінокосіння та випасання худоби, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, урочище «Старик».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області сплачений судовий збір в розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області, заходиться за адресою: 07342, Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Спортивна, 1, ідентифікаційний код 04359643.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя