Справа № 149/3013/20
Провадження №2/149/146/21
Номер рядка звіту 43
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.07.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.

секретаря Паламарчук Л. В.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Поворознюка Б. М.,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Встановив:

В грудні 2020 року позивач звернулася із позовом до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2001 року позивач купила у гр. ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та будівельні матеріали з яких було збудовано господарську будівлю хлів, який знаходиться поблизу вказаного будинку, де утримувала підсобне господарство.

21.03.2020 року о 17:00 год. відповідачі розвели багаття неподалік господарської будівлі хліва, їм сусіди робили зауваження на які вони не реагували та внаслідок чого зайнялася вказана будівля і було пошкоджено майно позивача. Для ліквідації пожежі було викликано бригаду пожежно-рятувальної частини, яка загасила пожежу.

Внаслідок протиправних дій відповідачів позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку відповідачі у добровільному порядку відшкодовувати відмовляються, у зв`язку із чим позивач вимушена звернутися із вказаним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Поворознюк Б.М. обґрунтування позовних вимог підтримали просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги, оскільки дійсно розпалював вогонь на відстані біля 2-х метрів від хліва позивача, з метою спалювання сміття, але без свого сина ОСОБА_3 , так як той був зайнятий іншою роботою, а саме різав дрова. Вогонь був невеликий, але міг бути причиною загорання хліва позивача. Можливою причиною загорання хліва могло бути і коротке замикання електропроводки. Під час пожежі на хліву згорів лише дах, а сам хлів отримав незначні пошкодження. В подальшому він підходив до позивачки з метою відшкодування шкоди, однак отримав відповідь про вирішення питання щодо відшкодування шкоди, в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що вогонь він не розпалював, а лише поглядав за ним та підкидав сміття. Вогонь не горів поблизу хліва позивача та був невеликий, а тому ніяким чином не міг бути причиною його займання. В подальшому вогонь догорів та він разом з батьком потушили його водою і пішли до дому. Через одну годину, до нього подзвонили та повідомили, що горить його гараж, вибігши до місця пожежі він побачив, що горить хлів позивача. Чому саме загорівся хлів позивача йому невідомо, та вважає, що причиною загорання могло стати коротке замикання. У зв`язку із викладеним вважає, що позовні вимоги є такими що задоволенню не підлягають.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що є сусідкою та жителькою будинку, в якому проживають сторони по справі. В березні 2021 року о 10-11 год побачила, що ОСОБА_3 носив сміття в мішку та скидав під сарай позивача. Також вона побачила ОСОБА_2 , якого запитала, що саме вони носять, на що останній відповів нецензурними словами. Після чого вона пішла на роботу. У вечірню пору доби до неї зателефонували і повідомили, що неподалік будинку щось горить. Підійшовши до сараїв вона побачила, що горить сарай позивача та на місці вже були працівники пожежної інспекції і поліції.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що є жителькою будинку, в якому проживає позивачка та відповідачі. На весні 2020 року здійснювала прибирання свого сараю та побачила відповідачів, які палили вогонь між своїм сараєм та сараєм позивача, що саме палили не бачила. Підійшла до них та запитала чому вони так близько палять вогонь біля сараїв на відстані 2-х метрів. Відповідач ОСОБА_2 відповів, що нічого не буде, оскільки він стежить за багаттям. В подальшому вона розвернулась та пішла додому. Через деякий час побачила сусідку, яка повідомила, що горить сарай. Підійшовши до сараїв вона побачила пожежників, які гасили вогонь на сараю, що належить позивачу. Також зазначила, що бачила жінку ОСОБА_2 , яка з ним сварилася з приводу вчиненої пожежі та казала позивачці, що вони відшкодують завдану шкоду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що навесні 2020 року ОСОБА_2 возив сміття за сарай, він запитав, що він буде робити, а останній відповів, що будуть палити. Біля 20.00 год. проїжджаючи неподалік будинку побачив, що горить вогонь, підійшовши до сараїв, він побачив, що горить сарай позивача. Підбігши до вказаної будівлі, він включив світло, вигнав качок та забрав деякі речі. В подальшому приїхали працівники пожежної безпеки та працівники правоохоронних органів. Вогонь відповідачі палили біля будівлі позивача, а не біля свого сараю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, суд встановив, що 26.11.2001 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.11.2001 року (а.с. 7) та технічним паспортом на квартиру. (а.с.9-10)

Згідно довідки Управління містобудування та архітектури від 18.11.2020 року № 12-24/524, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 . (а.с.8)

У відповідності до витягу з ЄРДР від 02.06.2020 року, встановлено, що 01.06.2020 року до ЧЧ Хмільницького ВП надійшла ухвала Хмільницького міськрайонного суду від 21.05.2020 року справа № 149/957/20 за фактом умисного пошкодження майна шляхом підпалу, належного ОСОБА_1 (а.с.12)

У відповідності до протоколу огляду місця події від 19.06.2020 року з таблицями ілюстраціями до протоколу, об`єктом огляду є підсобне приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_3 , що являє собою господарську споруду, яка розташована між двома підсобними приміщеннями. (а.с.13-17)

Постановою Головного управління національної поліції у Вінницькій області від 26.06.2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС. (а.с.17)

Згідно висновку експерта № 109 від 23.09.2020 року, майнова шкода завдана умисним пошкодженням, шляхом підпалу, підсобного приміщення хліва, який розташований в АДРЕСА_3 , станом на момент проведення експертизи становить 36 682, 10 грн. (а.с.18-28)

Окрім пошкодженого хліва, ОСОБА_1 було заподіяно також майнову шкоду внаслідок пошкодження, майна, яке знаходилось в середині, а саме шланга садового, вартістю 1400 грн, двох 40 літрових алюмінієвих бідонів, вартістю 3200 грн, одного алюмінієвого бідону, вартістю 1300 грн та однієї алюмінієвої каструлі 40 літрів, вартістю 1370 грн., що підтверджується фотографіями пошкодження (а.с. 37-39), накладною № 38 від 19.08.2018 року (а.с.40) та довідкою № 83 від 24.11.2020 року. (а.с.41)

У відповідності до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 26.06.2020 року, яка повідомлення, що 29.03.2020 року о 12:00 год. бачила, як відповідачі неподалік хліва, який розташований в АДРЕСА_3 і належить ОСОБА_1 розпалили багаття та спалювали сміття. У зв`язку із тим, що вогонь був близько від хліва, вона зробила зауваження ОСОБА_2 , який відреагував агресивно та відповів їй нецензурними словами. В подальшому вона повернулася додому та о 18:00 год. вирішила набрати води і побачила, як ОСОБА_2 , який знаходився за сараєм та вогонь який він палив. Коли загорівся хлів ОСОБА_1 вона не бачила. Біля 19:20 19:30 год до неї подзвонила сусідка ОСОБА_8 та повідомила, що горить щось біля сараїв. Вийшовши на вулицю вона побачила, що горить хлів, який належить ОСОБА_1 . В подальшому приїхала пожежна допомога та працівники поліції.(а.с.29-30)

Згідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 26.06.2020 року, яка повідомила, що бачила як 29.03.2020 року о 17:00 год., вона знаходилась біля свого хліва та бачила як жителі АДРЕСА_3 ОСОБА_2 із своїм сином палили багаття неподалік хліва ОСОБА_1 , а саме на відстані 2-х метрів, на що нею було зроблено зауваження. В подальшому вона повернулась додому та о 19:00 год. вийшовши на вулицю вона побачила, що горить хлів ОСОБА_1 та в подальшому приїхали пожежники. (а.с.31)

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 26.06.2020 року, повідомила, що зі слів очевидців їй відомо, що внаслідок протиправних дій відповідачів, а саме в наслідок розведення останніми багаття, яке в подальшому перекинулось на хлів ОСОБА_1 (а.с.32)

Згідно письмових пояснень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 04.08.2020 року, останні повідомили, що дійсно розводили багаття біля хліва ОСОБА_1 , яке в подальшому погасили та пішли додому. В подальшому їм стало відомо, що хлів ОСОБА_1 загорівся та причини його загоряння їм не відомі. (а.с.34-35)

Постановою про закриття кримінального провадження від 25.09.2020 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000323 від 02.06.2020 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.(а.с.36)

Згідно довідки ПФУ у Вінницькій області № 521/02-23-18 від 30.10.2020 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницької області і отримує пенсію в розмірі 1712 грн. (а.с.42)

У відповідності до довідки № 4148/222/01-2020 від 08.04.2020 року, встановлено, що в ході перевірки по факту пожежі на території, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 пояснив, що дійсно прибирав на своїй ділянці залишки городини та сухої трави, яку в подальшому підпалив. (а.с.109-112)

Відповідно до акту про пожежу виданого Хмільницьким районним сектором ГУ ДСНС України у Вінницькій області, ймовірною причиною пожежі було необережне поводження з вогнем ОСОБА_2 (а.с.113-114)

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1,18 Розділу ІІІ Загальних вимог пожежної безпеки до утримання територій, будинків, приміщень, споруд, евакуаційних шляхів і виходів Правил пожежної безпеки в Україні від 30.12.2014 року № 1477 заборонено розводити багаття, користуватися відкритим вогнем на відстані менше 30 метрів від будівель та споруд, викидати не загашене вугілля.

Суд вказує на те, що відповідачем ОСОБА_2 дійсно було порушено вказані вимоги пожежної безпеки, оскільки як встановлено з матеріалів справи та з показів свідків і з показів самого відповідача ОСОБА_2 , багаття було розведено на відстані 2-3 метрів від хліва, що належить ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , сталося загорання підсобного приміщення хліву, який розташований в АДРЕСА_3 , було пошкоджено майно, яке належить позивачу та вартість якого складає в загальному 43952, 10 грн. (36682,10 грн. + 1400 грн + 3200 грн + 1300 грн + 1370 грн), що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , який в судовому засіданні визнав позовні вимоги та вказав, що він одноособово здійснив порушення пожежної безпеки, внаслідок чого сталося загорання хліва, який належить позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованим та виправданим присудження позивачу відшкодування моральної шкоди з відповідача у розмірі 5000 грн., заданої позивачу протиправними діями відповідачем ОСОБА_2 ..

А тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення майнової та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Разом із тим, суд вважає за необхідне в частині стягнення майнової та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_3 відмовити, оскільки належних та допустимих доказів причетності останнього до загорання хліва (сараю), що належить ОСОБА_1 , матеріали справи не містять та в судовому засіданні не здобуто.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на користь позивача.

Судові витрати по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову підлягають залишенню за позивачем.

На підставі викладеного, Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417 "Про затверження Правил пожежної безпеки в Україні", керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 43 952 (сорок три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн. 10 (десять) коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 (вісімдесят) коп.

Судові витрати по оплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.07.2021.

Суддя Войнаревич М. Г.