СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/190/21

пр. № 2/759/2795/21

07 липня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря Кушнірчук А.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Містер Мані" про визнання недійсним договору позики,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Містер Мані" про визнання недійсним договору позики.

В обгрунтування позову вказав, що він та ТОВ "Містер Мані" уклали договір, відповідно до якого він отримав позику, однак не був ознайомлений з умовами договору.

Вважає спірний договір недійсним, оскільки ТОВ "Містер Мані" було надано йому фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи, договір він не підписував, інформацію про умови надання послуги не отримав, умови договору є несправедливими.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.01.2021 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, витребувано у ТОВ «Містер Мані» кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Містер Мані» (а.с. 20)

16.02.2021 року директор ТОВ "Містер Мані" надав відзив на позовну заяву у якому просив у позові відмовити за необґрунтованістю, в обгрунтування своєї позиції зазначив, що позивач, ОСОБА_1 , зареєструвався на сайті ТОВ "Містер Мані" 31.01.2020 року та відкрив особистий кабінет про що свідчить данні, які містяться на сайті компанії (www.mrmoney.com.ua). Для первинної реєстрації клієнт повинен пройти ідентифікацію та верифікацію, а саме клієнт надає: свої паспортні данні; свій ідентифікаційний код; номер телефону; адресу електронної пошти; клієнт вказує реквізити банківської картки; умови, на яких він хоче отримати кредит. ТОВ "Містер Мані" перевіряє та звіряє надану клієнтом інформацію, шляхом надсилання електронних запитів та отримання електронних відповідей до бюро кредитних історій та інших Державних доступних ресурсів України. На підставі отриманої інформації ТОВ "Містер Мані" дає згоду на відкриття особистого кабінету та направляє до особистого кабінету Кредитний договір (оферту), або відмовляє клієнту у відкритті особистого кабінету або відмовляє у видачі кредиту клієнту (у випадку надання клієнтом недостовірної або неповної інформації). Всі ці запити та відповідь на них проводяться у електронному режимі та займають дуже мало часу. Підписати Кредитний договір неможливо без ознайомлення з Правилами надання коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Містер Мані" (надалі - Правила). П. 9.1. цього договору містить всі умови без згоди з якими Договір не буде укладений, у тому числі клієнт підтверджує що він ознайомився з Правилами. Позивач користувався послугами ТОВ "Містер Мані", а саме отримував позику згідно договору № 297338 від 31.01.2020 року і вчасно та в повному обсязі виконав свої зобов`язання перед відповідачем. Позивач верифікував свою банківську карту НОМЕР_1 з використанням З-D Secure. Дата трансакції верифікації карти 24.06.2020. Також, особу позичальника встановлено через ТОВ "Українське бюро кредитних історій" по ІПН, ПІБ, номеру телефону і паспорту. Позичальник отримав кредитні кошти на карту: НОМЕР_1 . Дата трансакції зарахування коштів на карту 09.07.2021. Договір № 358492 від 09.07.2020 та Додаток № 1 до нього підписані у суворій відповідності до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", підписом у сфері електронної комерції с електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Договір № 358492 від 09.07.2020 та Додаток № 1 до нього містять всі істотні умови які передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Всю інформацію стосовно умов Договору була надано позивачу до підписання договору про що свідчить LOG правочину. У відповідності LOGу правочину 09.07.2020 о 00:19:09 годині позивач увійшов у систему. О 00:19:27 годині сам заповнив заявку та надав свої дані фінансовій установі для ідентифікації, перевірки щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту. 09.07.2020 о 00:19:54 годині позивач направив до ТОВ "Містер Мані" електронне повідомлення про прийняття оферти фінансової установи (акцепт), та підписав вищезазначений Договір унікальним одноразовим ідентифікатором який ТОВ "Містер Мані" відправив на телефон НОМЕР_2 , зареєстрований позивачем у особистому кабінеті як фінансовий телефон позивача. Відповідач направив позивачу одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-цифрової послідовності: v49. Цей унікальний одноразовий ідентифікатор було зазначено у нижній частині Договору. 09.07.2020 о 00:20:00 годині ТОВ "Містер Мані" направило позивачу підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа та перевело кредитні кошти на картку НОМЕР_1 (Додаток 7). Тобто, відповідач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі та в обумовлені строки. Зазначена у договорі адреса електронної пошти, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить позивачу, також, відповідає адресі електронної пошти, отриманої від ТОВ "Українське бюро кредитних історій" при перевірці Позивача по ІПН НОМЕР_3 . Всі ці дії проводились у автоматичному режимі, але у позивача був час, до підписання Договору, для детального ознайомлення з умовами Договору. Згідно Закону України "Про електронну комерцію" п. 12. ст. 11: електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Що спростовує заявлені позивачем підстави для задоволення позову. На виконання вимог ухвали суду надав копію Договору позики № 358492 від 09.07.2020 року. (а.с. 57-63,64, 66-72)

Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 18.05.2021 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 139)

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов просить задовольнити (а.с. 16).

ТОВ "Містер Мані" явку свого представника в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про слухання справи за їх відсутності, просять в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

09.07.2020 року між сторонами укладено кредитний договір № 358492, за умовами якого кредитодавець ТОВ "Містер мані" надав позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3 000,00 грн, строком на 60 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,6% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (а. с. 66-71).

У Додатку № 1 до кредитного договору - "Графік платежів" визначено порядок та строки повернення кредиту та платежів за ним (а. с. 72).

Згідно п. 1.3 Кредитного договору кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.1.1. Договору у разі укладення договору в електронній формі на сайті кредитодавця шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, зареєстровану позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця.

Згідно п. 1.4. Кредитного договору сплата процентів за користування кредитом та суми кредиту здійснюється відповідно до Графіку платежів, що визначається у Додатку № 1 до цього Договору та є невід`ємною його частиною.

Згідно п. 3.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму отриманого кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, не пізніше строку вказаного в п. 1.1.2. Договору.

Частинами 3, 4, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. (6). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 12 ст. Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "Містер Мані", затвердженими протоколом № П4/050620 від 05.06.2020 загальних зборів учасників ТОВ "Містер Мані", які діяли на момент укладення Договору та є його невід`ємною частиною, встановлено порядок укладення Кредитного договору між ОСОБА_2 та ТОВ "Містер мані", а саме, ОСОБА_2 на отримання кредиту зареєструвався на сайті кредитодавця шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми. На підставі даних реєстраційної форми інформаційна система кредитодавця здійснює реєстрацію заявника на сайті кредитодавця та створює обліковий запис (аккаунт) для доступа заявника до особистого кабінету (а. с. 73-85).

Укладений кредитний договір розміщено в особистому кабінеті позивача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов кредитного договору на її картку, та позивач підписала кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону), що підтверджується скрин-шотами: анкети позивача, направленого позивачу одноразового індентифікатора для підписання Договору; відправлення СМС повідомлення на телефон позивача для реєстрації в особистому кабінеті; перевірки позивача у ТОВ Українське бюро кредитних історій", Інформаційними довідками № 117/02 від 12.02.2021 та № 118/02 від 12.02.2021 (а. с. 87, 88).

З розрахунку по кредитному договору № 358492 від 09.07.2021 року станом на 12.02.2021 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 7 014,00 грн.(а. с. 89-94).

Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Статті 626, 629 ЦК України визначають договором домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а також його обов`язковість для сторін договору.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Позивач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора, отриманого від відповідача, прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції відповідача), тобто договір укладено у відповідності до вимог ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію".

Згідно з частиною другою статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи-споживача, враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до частини третьої статті 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015, права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів".

Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів".

Оскільки позивачу, як фізичній особі, було надано кредит, то позивач є споживачем фінансової послуги, а тому при розгляді даних правовідносин необхідно застосовувати спеціальний закон "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до частини другої статті 12 ЗУ №2664-III, що узгоджується з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", перед укладенням договору про надання фінансових послуг, фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги: а) найменування (для фізичної особи-підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг; б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності); в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги; г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків; ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги; д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений, порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства.

Підписання позивачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", оскільки ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Отже, відповідач в повній мірі поінформував позивача про умови надання позики відповідно до вимог чинного законодавства.

Спірний кредитний договір є таким, що укладений з додержанням вимог закону в тому числі в частині письмової форми. Волевиявлення на укладення договору позивач виявив у момент досягнення згоди з усіх істотних умов, направивши відповідачу підписану електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідь про прийняття пропозиції укласти електронний кредитний договір (акцепт) у формі електронного повідомлення. Отже, позивач передбачив всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору.

За ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Статтею 203 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Грошові зобов`язання, що виникли у позивача на підставі спірного договору, розраховані за єдиними типовими правилами, що передбачені для договорів, що укладаються відповідачем з іншими позичальниками. Розмір грошового зобов`язання залежить від суми позики та строку договору і не залежить від будь-яких, передбачених лише для цього договору, вкрай невигідних умов.

Крім того, за умови своєчасного виконання зобов`язання позивачем у строки, що визначені цим договором, його умови не є такими, що можуть розглядатися як вкрай несправедливі для позичальника, як споживача фінансової послуги.

Форма укладання договору в електронній формі, виключає можливість безпосереднього впливу позикодавця на позичальника під час укладання договору.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір № 358492 від 09.07.2020 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а тому підстави, вказані позивачем, є необґрунтованими та такими, що не підтвердились в ході судового розгляду.

З наведених вище підстав суд відмовляє у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним в цілому у зв`язку з його необґрунтованістю.

Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», статтями 11, 15, 16, 202, 203, 215 ЦК України, статтями 1-23, 76-81, 95, 258-259, 263-265, 352, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Містер Мані" про визнання недійсним договору позики залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Містер Мані", місцезнаходження: 03067, м. Київ, вул. Вацлава Гавела, буд. 4, корпус 46, .

Суддя Твердохліб Ю.О.