УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

241/436/21

8/241/3/2021

22.07.2021 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, справа 241/436/2021 від 20.05.2021 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 20.05.2021 року в справі № 241/436/2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовлено у повному обсязі.

30.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, справа 241/436/2021 від 20.05.2021 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що вона є власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані її донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , онука ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У 2014 році ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно із своєї матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхали жити до Російської Федерації, і по теперішній час не проживають за адресою АДРЕСА_1 , і їхніх особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг та в ведені господарства вони не приймають, що підтверджується, актом обстеження житлового приміщення № 30 складеного депутатом Мангушської селищної ради від 25.02.2021 року.

Оскільки доказів стосовно того, що відповідач по справі та її неповнолітні діти забезпечені житлом за місцем мешкання в АДРЕСА_2 не було, суд дійшов висновку, що визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування житлом буде суперечити їх інтересам.

Заявниця зазначила, що вона не могла надати докази, оскільки не спілкувалася з відповідачем та її дітьми.

Як зазначено у заяві, у червні 2021 року у заявниці відновилося спілкування з донькою і останній стало відомо про належність відповідачу будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вона зареєстрована і мешкає з усіма неповнолітніми дітьми.

На підтвердження даного факту позивачка надіслала заявниці копії відповідних документів.

Вказаний факт, як вважає заявниця, є істотними для справи обставинами, які їй не були відомі раніше, під час винесення судом рішення по справі № 241/436/2021 та просить визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та виписати громадян ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Звільнити її від сплати судового збору та покласти витрати на відповідачів.

Заявниця в судовому засіданні свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Відповідач, яка також є законним представником неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явилася, надіслала заявнику копію заяви про те, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог. ( а.с.39)

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, а також вивчивши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до наступних висновків.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як встановлено судом, рішенням Першотравневого районного суду від 20.05.2021 року у справі № 241/436/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом відмовлено у повному обсязі ( а.с. 19-20). Заявник апеляційну скаргу на рішення суду не подавав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заявниця надала копії іноземних офіційних документів ( а.с. 23-39), оригінали яких, як зазначила у заяві, знаходяться у відповідача, завірила своїм підписом, але не легалізувала у встановленому законом порядку.

Документи, складені за участю органів державної влади та місцевого самоврядування, або такі, що від них виходять, можуть бути використані на території іншої держави лише після відповідного їх посвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.

На сьогодні найбільш поширеним способом оформлення документів для їх можливого використання за кордоном є проставлення апостиля, запровадженого Гаазькою Конвенцією від 1961 року.

Апостиль на документі проставляється компетентним органом тієї держави, в якій документ був виданий чи складений. Тобто, якщо документ був виданий на території Росії, то і апостиль проставляється компетентним органом Росії. Лише після цього він буде дійсним на території України або на території іншої держави-учасниці Конвенції.

Оскількі заявниця не вчинила цих дій, суд, не може взяти до уваги вищевказані докази.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження ново виявлених обставин.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Першотравневого районного суду від 20.05.2021 року за нововиявленими обставинами, оскільки заявником не доведено наявність нововиявлених обставин та, що при прийнятті вказаного рішення судом не були враховані істотні обставини, які б могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Крім того, в п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленимим обставинами, справа 241/436/21 від 20.05.2021 року не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у задоволенні вимог заявниці відмовлено , суд вважає за необхідне стягнути з заявника судовий збір в дохід держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 95, 259, 423,429 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 у справі за позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання особи такою, що втратила право користування житлом про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, справа 241/436/21 від 20.05.2021 року відмовити.

Рішення Першотравневого районного суду від 20.05.2021 року по справі 241/436/21 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 ( чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Д.О.Демочко