ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м.Суми

Справа №591/7968/20

Номер провадження 22-ц/816/1101/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2021 року, постановлену у складі судді Шелєхової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст ухвали складено 25 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Буланова Олексія Михайловича звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (а. с. 130).

Заява мотивована тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2021 року у справі № 591/7968/20 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 77 032 грн 97 коп. та 2080 грн 98 коп. в рахунок відшкодування судового збору.

Зазначає, що після ухвалення судом рішення у даній справі з рахунку відповідача було списано грошові кошти на погашення заборгованості, внаслідок чого залишок заборгованості по кредитному договору становить 18 054 грн 53 коп. Виконання за кредитним договором є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Зарічним районним судом м. Суми по справі № 591/7968/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 25 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 591/7968/20 таким, що не підлягає виконанню, відмовив у зв`язку з необґрунтованістю.

Частково не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Буланов О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати ухвалу суду та визнати частково таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Зарічним районним судом м. Суми по справі № 591/7968/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 65 755 грн 16 коп.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що після ухвалення судом рішення у даній справі з карткового рахунку відповідача, що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», було списано грошові кошти на погашення заборгованості у розмірі 65 755 грн 16 коп., внаслідок чого залишок заборгованості по кредитному договору становить 18 054 грн 53 коп. станом на 16 квітня 2021 року, що підтверджується виписками по рахунку. Так, станом на 19 січня 2021 року залишок по рахунку (заборгованість) ОСОБА_1 становив 84 412 грн 62 коп., а станом на 16 квітня 2021 року залишок по рахунку (заборгованість) ОСОБА_1 становив 18 657 грн 46 коп.

Таким чином, кредитна заборгованість ОСОБА_1 зменшилася на 65 755 грн 16 коп. внаслідок погашення боргу на вказану суму.

Наголошує на тому, що часткове погашення заборгованості за кредитним договором є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 591/7968/20 на суму 65 755 грн 16 коп.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2021 року у справі № 591/7968/20 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 77 032 грн 97 коп. та 2080 грн 98 коп. в рахунок відшкодування судового збору. В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю (а. с. 120-123).

АТ КБ «ПриватБанк» суду першої інстанції подавалася заява про видачу виконавчого листа (а. с. 125). Проте, судом виконавчий лист не видавався.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист взагалі не видавався, а часткове виконання боржником обов`язку суд не може прийняти до уваги, оскільки достовірних доказів на підтвердження цього суду не надано.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильних висновків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вказане дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі №2-3558/2010 дійшов висновку про те, що на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

В той же час,обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Відповідно ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу (ст.605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст.606 ЦК України).

Як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилається на те, що після ухвалення судом рішення банком було списано грошові кошти з його рахунку на загальну суму 65 755 грн 16 коп.

Однак, доказів того, що вказані кошти були спрямовані саме на виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 березня 2021 року у справі № 591/7968/20 суду не надано.

Крім того, положеннями ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. А в даній справі виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду від 16 березня 2021 року судом першої інстанції до цього моменту не виданий.

Отже, передбачених положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції належно оцінив наявні в матеріалах справи докази та ухвалив рішення на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення, а тому її необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Буланова Олексія Михайловичазалишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю. Кононенко

С.С. Ткачук