КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер № 756/85/15-ц Головуючий у першій інстанції Васалатій К.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9464/2021
У Х В А Л А

7 липня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 9 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 9 квітня 2019 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обгрунтовуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження представник ОСОБА_1 зазначив, що остання жодного разу не була повідомлена про розгляд справи за заявою ОСОБА_2 та не отримувала ухвали за наслідками її розгляду.

З оскаржуваною ухвалою суду ОСОБА_1 ознайомилася лише в травні 2021 року, відтак вважав, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції підлягає поновленню.

Зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними та ухвалою Київського апеляційного суду від 28 травня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано час для усунення недоліків, зокрема, для зазначення інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та подачі доказів на їх підтвердження.

5 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду ОСОБА_2 подано заяву на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційний суд приходить до висновку, що викладені у заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати неповажними, а у відкритті апеляційного провадження відмовити, виходячи з наступного.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що він уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 лише з 19.05.2021. До цього у вказаній справі він представляв і захищав лише свої інтереси і в рамках вказаної справи з ОСОБА_1 до 19.05.2021 не спілкувався в силу особистих обставин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: зокрема, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Вказані підстави для поновлення строку не є переконливими.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення ЄСПЛ: від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», від 14 жовтня 2003 року «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу юридичної визначеності (рішення ЄСПЛ: від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України»).

З огляду на що, апеляційний суд вважає, що надані пояснення ОСОБА_2 не підтверджують неможливість звернення з апеляційною скаргою в строк, встановлений Цивільним процесуальним кодексом України, оскільки є неналежними.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7, 8 ст. 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

У разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Поважними причинами можуть визнаватись лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

У пункті 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Дотримання строків є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Оскільки у заяві не викладено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не додано доказів на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що наведені причини у заяві ОСОБА_2 , подані до суду апеляційної інстанції на усунення недоліків апеляційної скарги, не можна визнати належними та поважними.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 9 квітня 2019 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді: