Справа № 161/7699/13-ц
Провадження № 6/161/278/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну стягувача,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал» у справі №161/7699/13-ц.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.07.2013 позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитну заборгованість за кредитним договором №0201/0908/11-127 від 09.09.2008 у розмірі 125 916,85 грн.

Вказує, що 10.08.2020 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» відступлено право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №0201/0908/11-127 від 09.09.2008.

Зауважує, що станом на день звернення із заявою до суду, заборгованість за кредитним договором боржником не погашена, а тому просив замінити стягувача у справі.

Представник заявника попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належно повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 25.07.2013 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості вимоги позову задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованісь за кредитним договором №0201/0908/11-127 від 09.09.2008 у розмірі 125 916,85 грн. та понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1259,17 грн.

Рішення суду набрало законної сили 30.09.2013.

З матеріалів справи вбачається, що 10.08.2020 ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №0201/0908/11-127 від 09.09.2008 укладеним з ОСОБА_1 та договором поруки №б/н від 09.09.2008, укладеним з ОСОБА_2 , що стверджується копією протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-07-06-00030-b від 14.07.2020, копією договору №2301/К про відступлення прав вимоги від 10.08.2020 та копією Додатку№1 до Договору (а.с.9-34).

З доданих до заяви про заміну стягувача матеріалів, судом не встановлено наявних відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання заочного судового рішення від 25.07.2013.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із норм пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

На підставі викладеного, суд вважає можливим замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТзОВ «Вердикт Капітал» у правовідносинах з виконання заочного рішення суду від 15 січня 2009 року у справі №7699/13-ц щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Керуючись ст. 442 ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б) у правовідносинах з виконання заочного рішення суду у справі №161/7699/13-ц від 25 липня 2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» 125 916,85 грн. заборгованості за кредитним договором №0201/0908/11-127 від 09.09.2008 та понесених витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 1259,17 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк