печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Підпалого В.В.,

при секретарі судових засідань - Луцюк А.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410,00 грн. та 2 000,00 грн. за його експертну оцінку; судові витрати у розмірі 1 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2017 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці дороги Київ-Харків-Довжанський, в Пирятинському районі та здійснюючи обгін автомобіля Газ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

В результаті вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна. Крім того, позивач посилається на те, що з машини зникли речі, які він оцінює у розмірі 45 000,00 грн., а також знищено системний блок, який містив певну фотоінформацію, а саме фото сюжети відбудови Михайлівського собору, яку він оцінює в розмірі 800 000,00 грн.

За таких обставин, ОСОБА_1 як власник пошкодженого автомобіля ГАЗ-24 «Волга», звернувся до суду за захистом своїх прав та відшкодування коштів.

01.04.2021 року по справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі (а.с. 109).

20.01.2021 року через канцелярію до суду надійшла заява від відповідача про перегляд заочного рішення (а.с. 120).

20.01.2021 року через канцелярію до суду разом з заявою про перегляд заочного рішення надійшов відзив на позов в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. ОСОБА_2 зазначив, що не згоден із звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», № 3926 від 03.04.2018 року. Заперечуючи щодо стягнення матеріальних збитків втрачених речей у розмірі 45 000,00 грн. відповідач послався на відсутність в жодному документі, складеного на місці ДТП, фіксації втрачених речей на зазначену суму, із заявою про крадіжку речей з автомобіля на суму 45 000,00 грн. позивач до поліції не звертався. Щодо позовних вимог в частині стягнення відшкодування матеріальних збитків за втрату здоров`я у розмірі 200 000,00 грн. відповідач зазначає, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 005 від 21.02.2018 року у ОСОБА_3 встановлені тілесні ушкодження отримані ним внаслідок ДТП в якості водія, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, витрати на лікування яких, як вбачається з чеків наданих позивачем складають близько 4 000,00 грн. таким чином посилання позивача на суми що перевищують 4 000,00 грн. відповідач вважає безпідставними та такими, що не мають причинно слідчого зв`язку між діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000,00 грн., а також відшкодування за знищену фотоінформацію у системному блоці у розмірі 800 000,00 грн. відповідач послався на відсутність документального підтвердження обставин на які посилається позивач, з огляду вищевикладеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 127).

16.02.2021 через канцелярію до суду надійшли заперечення на заяву про скасування заочного рішення від ОСОБА_1 у яких посилаючись на необґрунтованість доводів відповідача просить суд залишити заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 05.08.2020 року без змін (а.с. 142).

25.02.2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва заочне рішення від 01.04.2021 року скасовано, розгляд справи призначеного за правилами загально позовного провадження (а.с. 149).

Ухвалою суду від 25.02.21 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 159).

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав, на задоволенні наполягає.

Відповідач - ОСОБА_2 щодо задоволення вимог позовної заяви заперечував.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 04.12.2017 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_2 , керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на ділянці автодороги Київ-Харків-Довжанський, Пирятинського району Полтавської області в напрямку м. Київ.

Проїжджаючи 157 км вищевказаної дороги, водій - ОСОБА_2 під час зміни напрямку руху ліворуч, губо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.

Рухаючись по вказаній ділянці проїзної частини автодороги «Київ-Харків-Довжанський» у напрямку м. Київ, водій ОСОБА_2 допустив неуважність, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці даного маневру, змінив напрямок руху ліворуч для здійснення обгону автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля допустив зіткнення з задньою частиною ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався прямолінійно, по правій смузі руху у попутному з ним напрямку (а.с. 8-9).

На момент дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6573374, АСК «Омега» забезпечено транспортний засіб марки ГАЗ 24 державний номер НОМЕР_2 , страхувальником виступив ОСОБА_1 (а.с. 25).

Як зазначив позивач, автомобіль відповідача був застрахованим полісом ОСЦПВВНТЗ № АК2444613, виданий ПрАТ «СК «Здорово».

26.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. , 16, 24).

Листом Департаменту внутрішнього страхування Моторно (транспортного) страхового бюро України від 25.05.2018 року № 3.1-04/16767, ОСОБА_1 повідомлено про те, що МТСБУ не може застосовувати до ПрАТ «СК «Здорово» заходів впливу, оскільки членство останнього в МТСБУ було припинено (а.с. 17).

Постановою старшого слідчого СВ Пирятинського ВП ГУ НП в Полтавській області Пасічного С.П. від 28.02.2018 року в рамках кримінального провадження № 0000011 від 29.01.2018 року, за ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Начальникові Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області направлено копію даної постанови для вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху (а.с.8-9).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», № 3926 від 03.04.2018 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ ГАЗ 2410., д.н.з.. НОМЕР_3 , станом на 04.12.2017 року склала 32 949,35 грн. (а.с. 28-41).

Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410,00 грн. та 2 000,00 грн. за його експертну оцінку, на що слід зазначити наступне.

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15 встановлено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.

Оскільки сторона відповідача не спростувала доводи ОСОБА_1 і суд визнає надані позивачем докази щодо розміру майнової шкоди належними і допустимими, на користь позивача підлягає стягненню вартість матеріального збитку понівеченого автомобіля у розмірі 28 410,00 грн.

Крім того, з метою встановлення розміру шкоди, позивачем залучило суб`єкта оціночної діяльності, вартість послуг якого складає 2 000,00 грн., факт виплати підтверджується копією Акту надання послуг (робіт) № 836 від 04.04.2018 року (а.с.54).

Отже, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню витрати на складення звіту у розмірі 2 000,00 грн.

Також суд керуючись принципами розумності та справедливості вважає достатнім розмір компенсації матеріального збитку втрачених речей у розмірі 45 000,00 грн., та компенсацію за знищену фотоінформацію у системному блоці в розмірі 30 000,00 грн.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04.12.2019 року у справі № 359/2309/17 вказавши, що «системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 закону № 1961-IV, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК, пп. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

У результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна (а.с. 7).

Згідно висновку експерта Гейка Ю.П. № 005 від 21.02.2018 року тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, віднесено до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 11).

Щодо вимог позовної заяви про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «…Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», пунктом 5 роз`яснено, що суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 5 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 року № 4, розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати, за яких обставин і якими діями вони завдані, яким є ступень вини заподіювана, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 9 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України із змінами, внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВС України, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи обставини, за яких позивачу була завдана шкода, глибину, тяжкість його моральних страждань, зміну звичайного способу життя, та враховуючи те, що після ДТП позивач позбавлений можливості активного способу життя, яке в нього було до даної дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що ним отримано у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна, а також, виходячи з матеріального стану відповідача та засад розумності та справедливості, вважає можливим стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди для позивача у розмірі 50 000,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню у розмірі 28 410,00 гривень в рахунок відшкодування матеріального збитку, 45 000,00 гривень матеріальний збиток втрачених речей, моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн, компенсацію за знищену фотоінформацію у системному блоці в розмірі 30 000,00 грн., 2 000,00 грн. витрат за проведення експертизи, та 1 000,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись п. 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року, Постановою Пленуму ВС України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. 1, ч. 1 ст. 2, 3, ч. 1 ст. 4, 12, 15 ЦПК України, ст. 22, 23, 1188, 1166, 1167, 1188, 1192, 1194, ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) вартість матеріального збитку у розмірі 28 410, 00 (двадцять вісім тисяч чотириста десять грн. 00 коп.) та 2 000, 00 (дві тисячі грн.) витрати на оплату послуг експерта.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальний збиток втрачених речей у розмірі 45 000, 00 грн. (сорок п`ять тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) моральну шкоду у розмірі 50 000, 00 грн. (п`ятдесят тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію за знищену фотоінформацію у системному блоці в розмірі 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати у розмірі 1000,00 грн.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Підпалий

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2