Справа № 219/6859/21
Провадження № 2-н/219/1345/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцева Н.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», місцезнаходження якого: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, 41, , звернулося до суду з заявою про стягнення заборгованості за спожити комунальні послуги за період з жовтня 2018 року по червень 2021 року в сумі 22553,86 грн. та судового збору з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

Згідно відповіді заступника міського голови від 15 липня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку зі смертю.

З копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо є наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 24 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Так, згідно з ч. 1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Статтями 46, 47 цього Кодексу передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника (а не зміни відповідача), однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що заяву до боржника про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 22553,86 грн. було подано до Артемівського міськрайонного суду Донецької області 06 липня 2021 року, тоді як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще до подачі заяви до суду.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Наразі на підставі вищевикладеного суд вважає, що вірніше буде відмовити у видачі судового наказу і це буде справедливо, законно та з дотриманням верховенства права та з дотриманням прав боржників у даному випадку, що є дотриманням рівноваги у процесуальному розумінні між сторонами.

Керуючись ст.ст. 165, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги за період з жовтня 2018 року по червень 2021 року в сумі 22553,86 грн. відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана за порядком передбаченим ст. 355 ЦПК України, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, згідно якого процесуальні строки, визначені ст. 354 ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Медінцева