РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Садівницьке товариство «Вишгородська брама», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», про захист прав споживачів на отримання послуги з постачання та розподілу електричної енергії,

встановив:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом і після уточнення вимог просив:

визнати його права як споживача на отримання послуги з постачання та розподілу електричною енергією;

зобов`язати відповідача у 30-ти денний термін надати до «Київська обласна енергопостачальна компанія» та йому як стороні договору наступні документи:

-паспорт точки розподілу з присвоєним ЕІС-кодом точці комерційного обліку об`єкта;

-відповідне рішення органу управління Громадської організації «Садівницьке товариство «Вишгородська брама» про укладення тристороннього договору зі споживачем ОСОБА_1 , який не є членом садівницького товариства;

-погодження Громадською організацією «Садівницьке товариство «Вишгородська брама» договірної потужності споживачу (20 - 25 кВт);

-однолінійну схему (Додаток №3 до тристороннього договору);

-підтвердження, що технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка маг намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

-тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача підписаний Громадською організацією «Садівницьке товариство «Вишгородська брама» на умовах, передбачених ІІРРЕК;

-кошторис вартості послуг з утримання технологічних електричних мереж колективного побутового споживача, який складено на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж попереднього (базового) періоду та не перевищує граничний рівень витрат на утримання технологічних електричних мереж, встановлюємого НКРЕКП.

Свої вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки та незавершеного будівництвом будинку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . На час придбання у вказаному садовому товаристві, членом якого він не являється, земельної ділянки до неї вже були підведені технологічні електричні мережі та встановлено ввідно-розподільчу шафу з вмонтованими ввідним автоматом та лічильником.

Маючи на меті розпочати користування електричною енергією, для задоволення власних побутових та господарських потреб, він підготував три екземпляри тристороннього (між постачальником, колективним побутовим споживачем та споживачем) договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку, та звернувся до Громадської організації «Садівницьке товариство «Вишгородська Брама» для підписання вказаного договору. Проте відповідач у встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» місячний термін його звернення щодо підписання зазначеного вище договору не розглянув та проігнорував всі його попередні звернення, починаючи з 27 квітня 2017 року. Вказані дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують його права як споживача послуг з постачання та розподілу електричної енергії.

В суді позивач просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав та пояснив, що він неодноразово з 2017 року звертався до відповідача з заявами про укладання тристороннього договору, в тому числі і з заявою про надання відповідачем тих документів, стосовно яких подано цей позов.

Відповідач та третя особа по справі, будучи належним чином повідомленими про її розгляд, в тому числі в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, повторно в судове засідання не з`явилися.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в заочному порядку.

Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2011 року придбав у ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,1260 гектара, що знаходиться на території Лебедівської сільської ради, с/т «Вишгородська брама», Вишгородського району Київської області, кадастровий номер :37:045:0741.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Громадська організація «Садівницьке товариство «Вишгородська брама» 21 квітня 2003 року зареєстрована як юридична особа.

28 березня 2012 року позивач отримав копію будівельного паспорту на забудову земельної ділянки кадастровий номер :37:045:0741, розташованої на території Садівницького товариства «Вишгородська брама».

Як вбачається з довідки ГО «СТ «Вишгородська брама» від 02 червня 2017 року, згідно з рішенням правління ГО «СТ «Вишгородська брама» від 03 квітня 2017 року №34/17 земельній ділянці з будинком, площею 230 кв.м. і кадастровим номером :37:045:0741 площею 0,126 га, яка належить ОСОБА_1 присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки голови правління СТ «Вишгородська брама» від 02 лютого 2012 року згідно виконаних Технічних умов №КОЕ-3044 від 24 лютого 2006 року виданих ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» до земельної ділянки з кадастровим номером :37:045:0741, підведене електричне живлення з встановленням ввідно-розподільчої шафи в який змонтовано ввідний автомат на 40 А та лічильник електричної енергії. Ніяких додаткових узгоджень для підключення електроустановок ділянки ОСОБА_1 не потрібно. Сплата за використану електроенергію буде відбуватися згідно Договору про спільне використання технологічних електричних мереж, який укладений між Правлінням СТ «Вишгородська Брама» та ОСОБА_1 .

Згідно з договором оренди електричних мереж №1 від 02 червня 2016 року, орендодавець Товариство з обмеженою відповідальністю «Садове містечко «Вишгородська Брама» і орендар ГО «Садівницьке товариство «Вишгородська Брама», уклали договір на користування лінією електропередачі, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове платне володіння та користування майно згідно з переліком, що додається до даного договору (об`єкт розподільчого пункту, трансформаторна підстанція, ПЛ - 0,6кВ).

Згідно з додатком 1 до договору оренди №1 ГО «СТ «Вишгородська Брама» тимчасово платно володіє та користується об`єктом розподільчого пункту РП-7, трансформаторною підстанцією КТП №1039630-6/0,4 кВ, ПЛ.-6 кВ.

Крім того, згідно з договором суборенди електричних мереж №1 від 05.06.2016 року, орендар Громадська організація «Садівницьке товариство «Вишгородська Брама» і суборендар Обслуговуючий кооператив «Вишгородська Брама» уклали договір, відповідно до якого орендар передає, а суборендар бере у тимчасове платне володіння та користування майно (ЛЕП) згідно з переліком, що додається до даного договору (додаток №1). Орендар надає послуги з обслуговування та ремонту переданих в суборенду ЛЕП.

Згідно з додатком 1 до договору суборенди №1 Обслуговуючий кооператив «Вишгородська Брама» тимчасово платно володіє та користується майном - об`єктом розподільчого пункту РП-7, трансформаторною підстанцією КТП №1039630-6/0,4 кВ, ПЛ.-6 кВ.

Про ці обставини йдеться в рішенні Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року та постанові Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року.

25 вересня 2019 року позивач листом звернувся до ГО «СТ «Вишгородська брама» з проханням розглянути його звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» та підписати договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача разом з додатками та направити їх йому на поштову адресу: АДРЕСА_2 , додавши проект договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача (з додатками) в 3-ох екземплярах.

Як вбачається з листа ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» №1852 від 07 жовтня 2019 року, товариство не заперечує проти укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача між товариством, ОСОБА_1 та ГО СТ «Вишгородська Брама» за умови виконання норм діючого законодавства.

Позивачу роз`яснено, що для укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з дотриманням вимог п. 10.2. ПРРЕЕ, необхідно надати до Товариства наступні документи:

-паспорт точки розподілу з присвоєним ЕІС-кодом точці комерційного обліку об`єкта;

-відповідне рішення органу управління ГО СТ «Вишгородська Брама» про укладення тристороннього договору зі споживачем, який не є членом садівницького товариства;

-погодження ГО СТ «Вишгородська Брама» договірної потужності споживачу;

-однолінійна схема;

-підтвердження, що технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

-тристоронній договір про постачання на розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача підписаний Вами та ГО СТ «Вишгородська Брама».

Звернуто увагу, що точка розподілу електричної енергії споживачу на території колективною побутового споживача повинна збігатися з точкою розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу (п.10.2.7 ПРРЕЕ).

Після надання зазначених документів, та підписаних примірників тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача зі сторони ГО СТ «Вишгородеька Брама» та ОСОБА_1 , буде можливе підписання вказаного договору ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія».

Вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу (далі - ОСР), оператора системи передачі (далі - ОСП), користувачів системи розподілу (далі - Користувачі) та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок визначає Кодекс систем розподілу, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №310.

Відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників до електричних мереж та під час зміни технічних параметрів електроустановок замовників регулює розділ IV Кодексу систем розподілу.

Згідно п. 4.1.1 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу для реалізації вимог цього розділу ОСР видає відповідний наказ, який регламентує дії персоналу щодо розподілу прав та обов`язків під час здійснення заходів з приєднання та підключення електроустановок замовників та забезпечує реалізацію принципу «єдиного вікна» для замовника.

ОСР не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог цього розділу (п. 4.1.2 глави 4.1 розділу IV Кодексу систем розподілу).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами регулюють Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі - Правила).

Згідно п. 1.1.1 Правил учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до п. 1.2.1 Правил на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Як передбачено п. 1.2.3 Правил оператор системи не має права відмовити в розподілі (передачі) електричної енергії електропостачальникам та споживачам до межі балансової належності їх електроустановок, у приєднанні до його мереж інших операторів системи, у тому числі оператора малої системи розподілу, або інших замовників послуги приєднання до електричних мереж за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема законодавства у сфері енергетики.

Згідно пп. 2.5.1 - 2.5.6 Правил для забезпечення розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи електричними мережами, що не належать оператору системи, між оператором системи та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи (у тому числі виробником, резервне живлення якого забезпечується від електричних мереж цього оператора системи, споживачем (основним споживачем), електроустановки якого приєднані до електричних мереж такого виробника, та їх субспоживачами), укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до цих Правил).

Основний споживач не має права відмовити оператору системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого розташовані його мережі, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Власник технологічних електричних мереж (основний споживач) зобов`язаний належно утримувати технологічні електричні мережі та не обмежувати право оператора системи вимагати від власника технологічних електричних мереж відшкодування нанесених оператору системи збитків.

Оператори системи, які використовують технологічні електричні мережі основних споживачів для розподілу (передачі) електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії у свої мережі, сплачують основним споживачам плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до методики, затвердженої Регулятором.

Відшкодування витрат з утримання технологічних електричних мереж основного споживача оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і обґрунтовується фактичними витратами основного споживача на утримання цих електричних мереж.

Порядок та розмір плати за спільне використання технологічних електричних мереж, умови спільного використання технологічних електричних мереж основного споживача з оператором системи зазначаються в договорі про спільне використання технологічних електричних мереж.

Обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються основному споживачу відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності.

Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж складається на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності впродовж базового періоду. До надання основним споживачем погодженого в установленому порядку кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж, які використовуються для розподілу (передачі) та/або транспортування електричної енергії, ці технологічні витрати покладаються на основного споживача.

До витрат на утримання технологічних електричних мереж належать лише ті витрати, які безпосередньо стосуються вказаного виду діяльності.

Величина витрат основного споживача не може перевищувати граничної величини витрат, визначених відповідно до нормативів витрат за об`ємом умовних одиниць електроустановок, які складаються за результатами діяльності оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки основного споживача.

У разі використання електричних мереж основного споживача для електрозабезпечення електроустановок декількох суб`єктів господарювання величина витрат на утримання цих електричних мереж розподіляється пропорційно обсягам електричної енергії, що надійшла в мережі відповідних суб`єктів господарювання, та обсягу електричної енергії, спожитої основним споживачем, відповідно до фактичного балансу за розрахунковий період, що минув.

У разі використання оператором системи на своїй території здійснення ліцензованої діяльності електричних мереж споживача (основного споживача) останній погоджує кошторис обґрунтованих витрат зі структурним підрозділом Регулятора на відповідній території.

Узгоджений зі структурним підрозділом Регулятора на відповідній території кошторис витрат є невід`ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Відповідно до пп. 10.2.1 - 10.2.6 Правил колективний побутовий споживач має право на вибір постачальника електричної енергії, у тому числі постачальника універсальних послуг.

Точка розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього колективного побутового споживача.

Для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил.

Колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача.

Пунктом 10.2.6. Правил передбачається, що у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача споживач колективного побутового споживача або фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача (далі - споживач на території колективного побутового споживача), для користування електричною енергією укладає тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору (додаток 11 до цих Правил).

Договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача може бути укладений у разі виконання таких умов:

-особа, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, та колективний побутовий споживач не мають боргів за електричну енергію перед колективним побутовим споживачем та постачальником електричної енергії відповідно;

-технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів;

-особою, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

У разі укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача постачальник електричної енергії та колективний побутовий споживач повідомляють про це постачальника послуг комерційного обліку офіційним зверненням протягом одного дня з дати укладання даного договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.

Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких, зокрема, порушено прав і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод (ст. 4 Закону України «Про звернення громадян»).

Як передбачено вимогами ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до ст. 11Закону України «Про звернення громадян» одержані об`єднаннями громадян звернення із зауваженнями і пропозиціями щодо їх діяльності розглядаються цими об`єднаннями та їх органами відповідно до статутів об`єднань, а заяви і скарги на ущемлення чи порушення ними прав громадян - згідно з цим Законом.

Згідно ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Як передбачено ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позовні вимоги - це вимоги матеріально-правового характеру, що становлять предмет спору і обраний спосіб захисту в межах яких здійснюється судовий розгляд відповідного спору.

При цьому вийти за межі висунутих позовних вимог суд не вправі.

Коли застосування ч. 2 ст. 5 ЦПК України й обрання ефективного способу захисту здійснюється з дотриманням ч. 1 ст. 13 ЦПК України, тобто у тих межах, які визначені, обрані самим позивачем при подачі позовної заяви.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач у визначений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» місячний термін його звернення щодо підписання тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача не розглянув та проігнорував всі його попередні звернення, починаючи з 27 квітня 2017 року, що порушує його права як споживача послуг з постачання та розподілу електричної енергії.

В цьому зв`язку позивач порушує питання про визнання його права як споживача на отримання послуги з постачання та розподілу електричною енергією та зобов`язання відповідача у 30-ти денний термін надати до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та йому, як стороні договору документи необхідні для підписання вказаного договору.

Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян» звертався до відповідача із заявою (клопотанням) про надання йому документів, про які йдеться в його позовній заяві, яке відповідачем не розглянуто, чи у задоволенні якого відмовлено, суду не подано і в справі відсутні. Отже ці обставини позивачем в суді не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач листом 25 вересня 2019 року звернувся до відповідача ГО «СТ «Вишгородська брама» з проханням розглянути його звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» та підписати договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача разом з додатками та направити їх йому на поштову адресу, додавши проект договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача (з додатками) в 3-ох екземплярах.

Проте, питання про необхідність надання ОСОБА_1 паспорту точки розподілу, відповідного рішення органу управління ГО «СТ «Вишгородська брама», погодження договірної потужності споживачу, однолінійної схеми, підтвердження, що технічний стан розрахункового засобу обліку відповідає вимогам нормативних документів та кошторис вартості послуг з утримання технологічних електричних мереж колективного побутового споживача, у вказаному зверненні позивачем не порушувалося.

Одне лише звернення ОСОБА_1 до відповідача з пропозицією укласти тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача автоматично не охоплює собою необхідність вчинення дій з приводу виготовлення, оформлення і підписання відповідачем на користь позивача пакету документів зазначених у позові.

Суд не вправі зобов`язати відповідача надати документи (а за певних умов і попередньо їх прийняти і оформити), коли звернення саме з таким змістом попередньо на адресу відповідача не направлялося, а відтак і не могло бути розглянуто згідно вимог чинного законодавства України.

Закон не передбачає прямого обов`язку відповідача за зверненням позивача з приводу укладання договору на постачання електричної енергії протягом 30-ти днів виготовити, оформити і надати пакет документів, необхідних для укладання такого договору, без самостійного звернення стосовно цих документів.

Відтак виникнення у позивача суб`єктивного права вимагати від ГО «СТ «Вишгородська брама» вказаних документів в судовому порядку, судом не встановлено.

За таких обставин, підстав вважати, що відповідач ГО «СТ «Вишгородська брама» в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» та законодавства в сфері електропостачання не надав вказані в позові документи за зверненням ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що згідно п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Закону України «Про громадські об`єднання»одним із принципів утворення та діяльності громадського об`єднання є самоврядність.

Самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Як передбачено ч. 1 та ч. 2 ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

За змістом вимог п. 10.2.6 Правил фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача може укласти тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем лише у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача споживач колективного побутового споживача.

Разом з тим, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що органом управління ГО «СТ «Вишгородська брама» згідно Закону України «Про громадські об`єднання» та ст. 98 ЦПК України приймалося рішення про укладання з позивачем тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача та погодження договірної потужності споживачу (20 - 25 кВт), і що таке рішення виготовлене, оформлене й існує, проте без законних підстав не надано за зверненням позивача, матеріали справи не містять.

Відтак підстав для зобов`язання відповідача надати позивачеві та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» документів, про які йдеться в позовній заяві, судом не встановлено, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Що стосується вимоги позову про визнання прав позивача як споживача на отримання послуги з постачання та розподілу електричною енергією, то така вимога є занадто узагальненою, недостатньо визначеною, коли суд може захистити лише конкретно визначені суб`єктивні права особи, які порушені, невизнані або оспорені відповідачем в конкретних спірних правовідносинах.

Узагальнене посилання ОСОБА_1 на порушення прав споживача в сфері постачання електричної енергії, за встановлених по справі та доведених позивачем обставин, не може бути підставою для задоволення позову в цій частині.

Відтак в задоволенні вказаного позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 280 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 19 липня 2021 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 01 квітня 1999 року Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Громадська організація «Садівницьке товариство «Вишгородська брама», , знаходиться за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», , знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В.

Суддя