Справа № 219/1619/21
Провадження № 6/219/167/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Азямової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області заяву Державного підприємства «Артемсіль» про відстрочення виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

в.о. директора Державного підприємства «Артемсіль» звернулася до суду з заявою, згідно якої просить постановити ухвалу про відстрочення виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року по справі №219/1619/21 до постановлення ухвали про роз`яснення вказаного рішення.

Вказує, що 20.07.2021 року у судовому засіданні Артемівського міськрайонного суду по справі №219/1619/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП «Артемсіль» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалено рішення, яким позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, при цьому рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу матеріально - технічного постачання Державного підприємства «Артемсіль» ухвалено виконати негайно. Приймаючи до уваги ту обставину, що рішенням суду передбачене негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді, з метою належного та обґрунтованого захисту інтересів підприємства, що належить до державного сектору економіки під час апеляційного оскарження рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року, з урахуванням поданої ДП «Артемсіль» заяви про роз`яснення зазначеного рішення, яка стосується виконання рішення Державним підприємством «Артемсіль» відносно поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу матеріально - технічного постачання, якої на теперішній час на підприємстві не існує, як і не існує відділу матеріально - технічного постачання, що в свою чергу унеможливлює належним чином виконати рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та організації виконання останнім своїх попередніх обов`язків взагалі, вважає за необхідне заявити клопотання про відстрочення виконання рішення. Зазначає, що за невиконання рішення суду про поновлення на роботі в межах виконавчого провадження (в разі звернення позивача до виконавчої служби) на роботодавця або на його посадових осіб виконавець може накласти штраф, або ж навіть звернутись до правоохоронних органів. Вважає, що вказані обставини у дійсній заяві, а також у заяві про роз`яснення рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року є такими, що істотно ускладнюють належне виконання рішення та фактично роблять його виконання неможливим відповідно до статті 435 ЦПК України, а тому є необхідність відстрочення виконання рішення Артемівського міськрайонного суду від 20.07.2021 року.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі, призначене судове засідання з розгляду заяви.

28.07.2021 року від представника позивача адвоката Ритова О.М. були надані пояснення на заяву, згідно яких він зазначив, що відповідач допустив порушення прав позивача, порушив конституційне право на працю, а тому ступінь вини відповідача у виникненні спору є суттєвим, доказів того, що виконанню рішення перешкоджають стихійні лиха або інші надзвичайні обставини, відповідач суду не надав, вважає, що заява про відстрочення виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року по цивільній справі № 219/1619/21 року за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до постановлення ухвали про роз`яснення рішення не може бути задоволена. Просив відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник ДП «Артемсіль» заяву підтримала, просила про її задоволення.

Позивач та його представник проти задоволення заяви заперечували.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволені: скасований наказ в.о. директора ДП «Артемсіль» № 10 від 25.01.2021 року про припинення трудового договору (контракту) з начальником відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України; ОСОБА_1 поновлений на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль»; з Державного підприємства «Артемсіль» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 січня 2021 року по 20 липня 2021 року в розмірі 136 888 гривень 80 копійок; Державне підприємство «Артемсіль» зобов`язане при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі; з Державного підприємства «Артемсіль» на користь держави стягнуті витрати на оплату судового збору в розмірі 3 184 гр. 88 коп.; рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущене до негайного виконання.

ДП «Артемсіль» порушує питання про відстрочення виконання рішення суду до постановлення ухвали суду про роз`яснення рішення та в обґрунтування такого клопотання посилається на статтю 435 ЦПК України.

Зазначена стаття закріплює, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, підстав відстрочити або розстрочити виконання рішення не є вичерпним. Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин і залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013від 26 червня 2013року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Оцінюючи ці докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що заявником не доведено виключних обставин для надання відстрочення виконання зазначеного рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про відстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви Державного підприємства «Артемсіль» про відстрочення виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.07.2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Лапченко