Справа № 392/147/20
Провадження № 2/392/110/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Чабаненку Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

1. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, у якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на малолітню доньку ОСОБА_3 з 1/4 до 1/8 частки всіх видів заробітку щомісячно.

Позов мотивовано тим, що з 13 березня 2013 року змінився його сімейний стан, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_4 .

У другому шлюбі в позивача народилося двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вважає, що на теперішній час сума аліментів, які стягуються на доньку ОСОБА_3 , є великою.

На даний час дружина позивача знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, не працює, позивач має невеликий дохід, якого не вистачає на родину.

3 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволені позову (а.с. 33-34).

Відзив мотивовано тим, що зміна сімейного стану батька, а саме народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідач зазначила, що на сьогоднішній день позивачем належними та допустими доказами не підтверджено погіршення його майного стану, у тому числі у зв`язку з народженням дітей від іншого шлюбу. Відповідач вказала, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однією дитини порівняно з іншою. Відсутність у позивача доходів не є підставою для позбавлення її дитини порівняно з іншою ставить інтереси однієї дитини, яка має повну родину, вище інтересів другої дитини, що частково позбавлена батьківського піклування.

Відповідач наголосила, що на сьогоднішній день вона не працевлаштована та не має інших доходів для проживання.

Інші процесуальні дії у справі

5 лютого 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 13).

16 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 49).

2. Мотивувальна частина

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_7 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

16 березня 2013 року зареєстровано шлюб між громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_8 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина ОСОБА_6 , батьками якої записані ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дитина ОСОБА_5 , батьками якої записані ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (а.с. 5).

1 червня 2012 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області задоволено позов і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого законодавством, починаючи з 11.05.2012 року і до досягнення донькою повноліття.

За період з травня 2012 року до листопада 2020 року державний виконавець нарахував позивачеві ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в сумі 93215 гривень 17 копійок станом на 31 грудня 2020 року (а.с. 41-44).

Зміст спірних правовідносин

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 вважає надмірним розмір аліментів, які стягуються на доньку ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 , оскільки з березня 2013 року змінився його сімейний стан, тому, що він уклав шлюб з ОСОБА_8 , а в новому шлюбі у позивача народилася двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У позовній заяві позивач послався на приписи статті 192 СК України (а.с. 1-2).

Відповідач ОСОБА_2 не визнала вимоги позивача, щодо зменшення розміру аліментів до 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходу)(а.с. 33-34). Відповідач вказала, що батьки не мають право компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однією дитини порівняно з іншою. Відсутність у позивача доходів не є підставою для позбавлення її дитини порівнято з іншою ставить інтереси однієї дитини, яка має повну родину, вище інтересів другої дитини, яка частково позбавлена батьківського піклування.

Відповідач наголосила, що на сьогоднішній день вона не працевлаштована та не має інших доходів для проживання.

У відзиві на позовну заяву відповідач послалася на приписи статей 141, 150, 180, 182, 192 СК України.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Доказів, які відхилені судом, у справі немає.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані

піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття

дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Аналіз положень статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року під час розгляду справи № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 3 червня 2020 року під час розгляду справи № 760/9783/18-ц (провадження № 61-702св19) дійшов висновків про те, що зміна сімейного стану в зв`язку з наявністю у платника аліментів інших дітей не може бути підставою для зміни розміру аліментів без доведення обставини зміни матеріального стану. Народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки в березні 2013 року він уклав шлюб з ОСОБА_8 , яка народила двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких записаний позивач.

Позивач надав у розпорядження суду докази зміни свого сімейного стану, однак докази погіршення матеріального стану позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідач не визнала предявлений позов посилаючись на судову практику відповідно якої батько дитини не має права покращувати матеріальне становище однієї дитини за рахунок іншої.

Суд погоджується з аргументами відповідача та зазначає, що за змістом статті 192 СК України зміна сімейного стану сама по собі не може бути підставою для зміни розміру аліментів без наявності доказів про зміну матеріального стану платника аліментів.

Суд застосував норми права, на які посилалися сторони.

Щодо судових витрат

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 840 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 25 червня 2021 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий

суддя