БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8538/20 провадження № 4-с/361/31/21
У Х В А Л А

«05» травня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Шаварин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у виконавчому провадженні № 61272950, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

04 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, у якій просить: - визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. (далі приватний виконавець Говоров П.В.) щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 61272950 на підставі пункту 3 частини третьої статті

63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VІІІ); - визнати протиправними дії приватного виконавця Говорова П.В. стосовно винесення постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій від 26 листопада 2020 року; - зобов`язати приватного виконавця Говорова П.В. усунути порушення прав заявника шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 61272950 у порядку, передбаченому пунктом 3 частини третьої статті 63 Закону № 1404-VІІІ; - зобов`язати приватного виконавця Говорова П.В. усунути порушення прав заявника шляхом скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій від 26 листопада 2020 року.

В обґрунтування доводів заяви зазначається про те, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 61272950 з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року в справі

№ 361/3560/17. Суд зобов`язав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди

ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 .

27 березня 2020 року приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про накладення штрафу на боржника у сумі - 1 700 грн. 00 коп. за невиконання судового рішення без поважних причин.

22 червня 2020 року приватний виконавець Говоров П.В. зателефонував боржнику ОСОБА_3 та повідомив про призначення виконавчих дій на 12 год. 00 хв. 24 червня

2020 року. Боржники у цей день залишилися вдома, однак приватний виконавець та стягувач для провадження виконавчих дій не прибули.

30 листопада 2020 року ОСОБА_1 отримала поштове відправлення з постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 23 жовтня 2020 року про накладення штрафу на боржника у сумі - 3 400 грн. 00 коп. за повторне невиконання судового рішення без поважних причин. У постанові зазначено «станом на 23.10.2020р. боржником ОСОБА_1 та стягувачем ОСОБА_2 будь-яких документів (заяв та інших документів, що підтверджують виконання) щодо виконання рішення суду не надано, про що 23.10.2020р. мною складено акт приватного виконавця».

Заявник у скарзі вказує на те, що невиконання рішення суду боржниками полягало б у чиненні перешкод у вільному доступі стягувачу до спірної квартири. Разом з тим, стягувач жодного разу до квартири не з`являвся. Таким чином, боржники не вчиняли та не могли вчиняти дії, спрямовані на невиконання рішення суду.

30 листопада 2020 року боржник отримала копію повідомлення приватного виконавця Говорова П.В. до Броварського відділу поліції про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

При цьому у порушення вимог пункту 3 частини третьої статті 63 Закону

№ 1404-VІІІ приватний виконавець не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та продовжує проводити виконавчі дії, що підтверджується інформаційною довідкою про виконавче провадження та винесеними приватним виконавцем постановами після направлення вказаного подання. Оскільки рішення суду не може бути виконане без участі самого боржника, то виконавець повинен був закінчити виконавче провадження.

01 грудня 2020 року ОСОБА_1 дізналася, що 26 листопада 2020 року приватний виконавець Говоров П.В. виніс постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися 01 грудня 2020 року об

11 год. 00 хв. за адресою спірної квартири. Постанова мотивована необхідністю проведення перевірки наявності рухомого майна боржника у квартирі АДРЕСА_1 . Разом з тим, перевірка наявності рухомого майна боржника може мати місце лише при виконанні рішення про стягнення коштів або передачі відповідного майна стягувачу. Для примусового проникнення до житла необхідна ухвала суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримала, просила її задовольнити. ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу також підтримав. Решта учасників справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду неповідомлені.

Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 13 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №361/3560/17, виданого 27 березня 2019 року про зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до постанови, що міститься у матеріалах справи боржником значиться ОСОБА_1 .

На підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 23 жовтня 2020 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду № 361/3560/17, на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3 400 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 27 жовтня 2020 року приватним виконавцем

Говоровим П.В. на адресу Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області направлено повідомлення про притягнення боржника

ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності відповідно до закону, в якому приватний виконавець просить розглянути питання стосовно порушення кримінальної справи по факту умисного невиконання виконавчого листа № 361/3560/17, виданого 27.03.2019 Броварським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до постанови приватного виконавця від 26 листопада 2020 року залучено працівників Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державного виконавця та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 01 грудня 2020 року об 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана постанова мотивована необхідністю перевірки наявності рухомого майна боржника за відповідною адресою.

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 серпня 2020 року у рамках розгляду клопотання прокурора Броварської місцевої прокуратури Гурської Г.А. про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 КК України, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статей 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із статтями 450, 451 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення врегульовано статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за правилами частин першої-третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, відповідно до положень наведеної норми права повторне невиконання боржником рішення суду, яке може бути виконано без його участі, має наслідком надіслання державним виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також вжиття заходів примусового виконання рішення суду. Водночас, у разі невиконання рішення суду, яке не може бути виконане без участі боржника, державний виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 1 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

Матеріалами справи доведений факт обізнаності ОСОБА_4 про існування обов`язку виконання судового рішення від 11 вересня 2018 року, на виконання якого Броварським міськрайонний судом Київської області 27 березня 2019 року видано виконавчий лист.

Судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Виходячи із змісту виконавчого листа боржник зобов`язаний вчинити певні дії, разом з тим, доказів, які б свідчили, що виконання судового рішення не можливо без його участі судом здобуто не було. У даному випадку виконання судового рішення не є нерозривно пов`язане із боржником. На даний час судове рішення боржником не виконано, так як доказів, які б підвереджували ці обставини до суду не надано, як і доказів поважності причин його невиконання. З підстав невиконання судового рішення на боржника накладено штраф, що підтверджується постановою від 23 жовтня 2020 року.

У постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 923/182/13-г та від

30 серпня 2018 року у справі № 916/4106/14 зазначено, що саме боржник відповідно до судового рішення зобов`язаний вчинити певні дії, не свідчить про те, що у разі невиконання цього рішення саме боржником, воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки хоч і зобов`язує саме боржника вчинити ці дії, однак не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює виконання цього рішення без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання, враховуючи встановлені судами обставини невиконання його у добровільному порядку та вчинення перешкод у його виконанні.

З огляду на викладені обставини, вимога заявника про визнання протиправною бездіяльність приватного виконавця Говорова П.В. щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 61272950 в порядку пункту 3 частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язання приватного виконавця усунути порушення прав скаржника шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи факт невиконання судового рішення, наявності у приватного виконавця права залучення працівників поліції під час здійснення виконавчого провадження, а також відповідної потреби, суд дійшов висновку, що приватний виконавець у даному випадку діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах його повноважень. При цьому будь-яке право скаржника у спосіб винесення постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ порушено не було. У зв`язку із наведеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги у цій частині також.

Керуючись статтями 260, 447-451 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин