Справа №345/2378/21
Провадження № 2/345/797/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2021 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

з участю секретаря Баран В.В.

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Калуш в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу,

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства Альфа-Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення за період з 13.10.2015 року по 21.04.2021 року - 227 795, 11 грн заборгованості розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання, яка складається з 3 % річних в розмірі 53 316,78 грн.; заборгованості за інфляційними витратами в розмірі 174 478,33 грн., та судових витрат в розмірі 3 416,93 грн., посилаючись на те, що 22.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №29/07-345з. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 38 000,00 швейцарс. франків. Відповідач належним чином зобов`язання не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість по кредитному договору, яка становила 321 915,73 грн. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 09.03.2010 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Оскільки рішенням суду від 09.03.2010 стягнуто всю заборгованість за кредитним договором достроково, то в кредитора виникло право нараховувати відсотки за неправомірне користування кредитом в іншому (збільшеному) розмірі, адже після винесення рішення суду про стягнення такої заборгованості достроково, вся заборгованість за кредитним договором вважається простроченою, так як такими діями кредитор змінив строк кредитування. Тому просить стягнути з відповідача на підставі ст.625 ЦК України 53 316,78 грн. 3 % річних заборгованості, та 174 478,33 грн. заборгованості за інфляційними витратами і судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду клопотання, відповідно до якого просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи (а.с. 28).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.38)

З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовної заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч.3ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини ,що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідност.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Із матеріалів справи вбачається, що 22.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №29/07-345з відповідно до умов якого, кредитор надав позичальнику у тимчасове користування 38 000,00 швейцарських франків, зі сплатою 10% річних з кінцевим терміном погашення основної заборгованості 21.06.2022р. (а.с.5-7).

Згідно заяви на видачу готівки №49-030 від 22.06.2007р. ОСОБА_1 , отримав у від «Укрсоцбанк» 38 000,00 швейцарських франків, еквівалент у гривнях становить 154 751,35 грн (а.с.8).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.03.2010 року позовну заяву Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №29/07-345з укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет застави: домоволодіння загальною площею 53,1 кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2007 (а.с.57-60).

Згідно рішення №5/2019АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, АТ «Укрсоцбанк» припинив свою діяльність шляхом приєднання до АТ «Альфа-банк», після цього правонаступником всього майна, прав, та обов`язків, АТ «Укрсоцбанк», виникло у АТ «Альфа-банк» з 15.10.2019 (а.с.11).

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Суд встановив, що внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань відповідно до укладеного кредитного договору №29/07-345з рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.03.2010 року позовну заяву Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставне майно задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №29/07-345з укладеним між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 звернуто стягнення на предмет застави. Договір кредиту №29/07-345з укладений між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 22.06.2007р. - розірваний. Рішення суду набуло законної сили.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином враховуючи, що договір кредиту №29/07-345з укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 розірваний рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.03.2010, у позивача відсутні правові підстави для нарахування заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки в позові відмовлено повністю, понесені АТ «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 416,93 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст., 4, 5, 82, 651, 653 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу - відмовити.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: