Справа № 184/1131/21
Номер провадження 2/184/465/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово фактично проживає за адресою та адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ), третя особа: Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що його дядько ОСОБА_3 прийняв спадщину від своїх батьків, але не оформив права власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер і оскільки крім його сестри (матері позивача ОСОБА_4 ) в нього нікого не було, то вона, як рідна сестра після смерті брата звернулась до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. з заявою про прийняття спадщини. Але у зв`язку з тим, що вона мала намір виїхати на невизначений термін до м.Горлівка Донецької області - тимчасово не підконтрольну територію українській владі, то вона уповноважила представляти свої інтереси на підставі нотаріально завіреної довіреності свою подругу - ОСОБА_2 для подальшого оформлення документів на квартиру та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Про те, що ОСОБА_4 надала довіреність ОСОБА_2 для переоформлення квартири яка залишилась після смерті її брата, вона нічого не казала та позивачу про це було не відомо. ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті м. Горлівка Донецької області померла ОСОБА_4 , а тому документи про її смерть оформлювались в м.Горлівка де також було здійснено її поховання. В подальшому, позивач оформив смерть своєї матері згідно чинного законодавства України та отримав свідоцтво про її смерть складене Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05 вересня 2017 року. Після отримання свідоцтва про смерть, позивач 10 серпня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. з відповідною заявою для оформлення спадщини яка залишилась на момент смерті матері. Приватним нотаріусом 10 серпня 2017 року ОСОБА_5 була заведена спадкова справа за № 6/2017 на підставі ст. 1221 ЦК України та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». У свою чергу, ОСОБА_2 було не відомо про те, що ОСОБА_4 померла та вона звернулась до нотаріуса на підставі довіреності для оформлення відповідних документів на квартиру як і домовлялась з померлою ще при її житті. Так, 15 березня 2017 року за реєстровим № 36 державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянський Ю.М. видав на ім`я матері позивача ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності. В подальшому, коли ОСОБА_2 дізналась про смерть ОСОБА_4 вона це свідоцтво передала позивачу як сину померлої. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме квартиру АДРЕСА_5 . Але при зверненні до нотаріуса отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, яку виніс приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. 10 червня 2019 року вих.. № 65/02-31 так як правовстановлюючий документ видано на ім`я ОСОБА_4 її представнику за довіреністю, тобто після смерті ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про визнання позовних вимог.

Третя особа Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Приписами ст..206 ЦПК України унормовано, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача ОСОБА_3 .

Оскільки в померлого на час смерті нікого не було, то його сестра ОСОБА_4 звернулася до державного нотаріуса Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянського Ю.М. з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після померлого брата.

Оскільки мати позивача ОСОБА_4 збиралась виїхати до м.Горлівка Донецької області, вона уповноважила представляти свої інтереси на підставі нотаріально завіреної довіреності свою подругу - ОСОБА_2 для подальшого оформлення документів на квартиру та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого брата ОСОБА_3 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Горлівка Донецької області померла ОСОБА_4 , а тому документи про її смерть оформлювались в м.Горлівка, де також було здійснено її поховання.

В подальшому, позивач оформив смерть своєї матері згідно чинного законодавства України та отримав свідоцтво про її смерть складене Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 05 вересня 2017 року (а.с.13).

10 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. з відповідною заявою для оформлення спадщини яка залишилась на момент смерті матері.

У свою чергу, приватним нотаріусом 10 серпня 2017 року ОСОБА_5 була заведена спадкова справа за № 6/2017 на підставі ст. 1221 ЦК України та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Оскільки ОСОБА_2 було не відомо про те, що ОСОБА_4 померла та вона мала нотаріально завірену довіреність для оформлення відповідних документів на квартиру, ОСОБА_2 також звернулась до нотаріуса з відповідною заявою для оформлення спадщини яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

Так, 15 березня 2017 року за реєстровим № 36 державний нотаріус Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянський Ю.М. видав на ім`я матері позивача ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 47091914 від 15.03.2017 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 82543543 від 15.03.2017 р. на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності.

Таким чином, при зверненні до нотаріуса позивач отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, яку виніс приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Обертун С.М. 10 червня 2019 року вих.. № 65/02-31 так як правовстановлюючий документ видано на ім`я ОСОБА_4 її представнику за довіреністю після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк тривалістю у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Натомість ч. 3 ст. 1296 ЦК передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

Статтею 331 ЦК передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Аналіз статті 1301 ЦК України дозволяє стверджувати, що до інших випадків, які встановлені законом, відноситься, зокрема, визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб.

Отже, оскільки ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і тому не могла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, свідоцтво є недійсним.

У свою чергу, оскільки свідоцтво є недійсними, то недійсною є і реєстрація права власності в державному реєстрі речових прав нерухомого майна на спадкове майно на підставі вищевказаного свідоцтва.

На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог та це визнання не суперечить закону, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 та ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», передбачено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно п.1.4 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Міністерством юстиції України від 12.12.2011року за № 3502/5, внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування державної реєстрації підлягають до задоволення, а запис № 19458546 про реєстрацію права власності підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Покровська міська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Покровської міської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Полянським Ю.М. на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа № 90/2016, зареєстровано в реєстрі за № 36 та скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19458546.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.08.2021р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш