Дата документу 26.07.2021
ЄУ № 942/431/21
Провадження №2/942/280/21
26 липня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі головуючого судді Стеценко О.С.,
за участю секретаря судового засідання Рожкової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку спрощеного судового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 43_073 від 29.07.2013,
Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 27.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 24.05.2021.
24.05.2021 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів. Наступне судове засідання призначено на 06.07.2021, яке відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Новопсковського районного суду Луганської області, про наявність поважних причин неявки до суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не направили, відзив на позовну заяву не надали, зустрічний позов до суду не пред`явили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати та повернути у передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) на 120 (сто двадцять) місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28.07.2023.
Згідно п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) у розмірі 20.0 (двадцять) процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/ факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, шо був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим Договором. При нарахуванні процентів за користування Кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом.
Відповідно до п. п. 3.3.1, 3.3.2 Договору всі платежі за цим Договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо) здійснюється шляхом списання Банком в договірному порядку коштів з поточного рахунку. За умови попереднього погодження з банком позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу банку без попереднього зарахування таких коштів на поточний рахунок. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором.
Згідно п. 3.3.3. Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 504,20 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, зазначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та сплати процентів позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати остаточного повернення кредиту, визначеної цим Договором.
Пунктом 4.2.2. Договору передбачено, що Банк має право вимагати від Позичальника при виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, більше ніж на три місяці, а також в інших випадках, передбачених Договором дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.
Відповідно до п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.4. Договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим Договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за Договором. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.
Згідно п. 5.1. Договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується: іпотекою об`єкта нерухомості, що надається в іпотеку позичальником, порукою ОСОБА_2 , заставою (іпотекою) іншого рухомого і нерухомого майна (активів), порукою та іншими видами забезпечення на підставі правочинів, що можуть бути укладені в майбутньому між сторонами та/або між Банком і третіми особами відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.
В п. 6.2 Договору зазначено, що з укладенням цього Договору сторони досягли згоди з усіх його істотних умов та не існує будь-яких умов, які можуть бути істотними та необхідними за змістом цього Договору.
За невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по Договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України та відшкодовують завдані збитки, що передбачено п. 9.1 Кредитного договору.
Відповідно до п. 11.1.1 Договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язання.
В якості забезпечення виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань за Кредитним договором між Позивачем та ОСОБА_1 (далі-Боржник), ОСОБА_2 (далі- Поручителем) був укладений Договір поруки №43_073/1 від 29.07.2013.
Відповідно до п. 2.1 Договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього.
Згідно п. 2.2 Договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку та строки, визначені Кредитним договором.
Відповідно до п. 3.2.2 Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Пунктом 3.2.3 Договору поруки кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від боржника і поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.
Згідно п.п. 10.1.1, 10.1.2 Договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язання за кредитним договором та зобов`язань поручителя за цим договором. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору (у тому числі щодо всіх грошових зобов`язань поручителя - повернення суми кредити, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), застосовується строк позовної давності тривалістю 30 років.
Відповідно до п.п. 10.3.1, 10.3.2 Договору поруки порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання, крім випадків прямо передбачених законодавством та/або цим договором.
Рішенням встановлено, що позивачем було заявлено вимогу про дострокове повернення кредиту за кредитним договором № 43_073 від 29.07.2013.

Рішення суду набрало законної сили 06.07.2018.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивачем достроково стягнуто суму наданого відповідачу кредиту за договором № 43_073 від 29.07.2013.

Таким чином, в даному випадку правовідносини між сторонами виникли внаслідок невиконання відповідачами рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 по справі ЄУ № 420/329/18.

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що позивачем нараховано:

- проценти за користування кредитом з 03.04.2018 по 03.09.2018 у сумі 3998,30 грн.;

- інфляційні втрати банку з березня 2018 року по березень 2021 року за прострочення сплати кредиту в сумі 10238,76 грн.;

- інфляційні втрати банку з березня 2018 року по березень 2021 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 8669,25 грн., в тому числі інфляційні втрати в сумі 7955,12 грн., які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 по справі № 420/329/18;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 21.02.2018 по 25.03.2021 в сумі 4520,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом з 21.02.2018 по 25.03.2021 в сумі 4062,74 грн., в тому числі інфляційні втрати в сумі 3729,25 грн., які нараховані на проценти, що були стягнуті рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 по справі № 420/329/18.

Щодо вимог позивача про стягнення прострочених відсотків за користування кредитом за період з 03.04.2018 по 03.09.2018 у сумі 3998,30 грн. (п.4 розрахунку) суд зазначає наступне.

Згідно наданого розрахунку (а.с.5 п.1) станом на 01.07.2014 існувала заборгованість у сумі 54051,14 грн.

Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 по справі ЄУ № 420/329/18 дана сума заборгованості була стягнута на підставі п. 4.2.2 Договору достроково.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника) відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12).

Банк своїм правом, передбаченим п.4.2.2 Договору, скористався та достроково стягнув з відповідачів основну заборгованість за кредитом та нараховані відсотки за його користування, а тому нарахування прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 1954,72 грн. є неправомірним, оскільки вони згідно розрахунку (п.4, а.с.6 на звороті) нараховані з 01.06.2018 по 03.09.2018, тобто вже після винесення рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 та звернення кредитодавця до суду.

Нарахування відсотків за користування кредитом можливе лише у випадку користування боржником сумою кредиту.

Враховуючи, що сума кредиту достроково стягнута з відповідача за рішенням суду, то це позбавляє фактично боржника ним користуватися. В даному випадку виникає зобов`язання боржника на виконання грошового зобов`язання за рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 05.05.2018 по справі ЄУ № 420/329/18.

Таким чином, враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12 та рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.06.2018 по справі ЄУ № 420/329/18, у задоволенні вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом у розмірі 1954,72 грн. за період з 01.06.2018 по 03.09.2018 слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Що стосується вимог про стягнення нарахованих банком відсотків за користування кредитом за період з 03.04.2018 по 05.06.2018 (дата винесення рішення) у сумі 2043,58 грн., то вони підлягають задоволенню, оскільки нараховані за період, що охоплюється рішенням суду від 05.06.2018, а отже до задоволення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з березня 2018 року по березень 2021 року в розмірі 8669,25 грн. та три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 21.02.2018 по 25.03.2021 в розмірі 4062,74 грн.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищезазначені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з сум процентів, які нараховані до 01.06.2018 (до винесення рішення суду від 05.06.2018).

А саме: п. 8 розрахунку трьох відсотків річних (а.с.7) - задоволенню підлягають вимоги про стягнення трьох відсотків річних за період з 21.02.2018 до 25.03.2021, які нараховані на проценти, які, в свою чергу, нараховані за період з 01.06.2014 до 31.05.2018, і становлять 3980,67 грн.

За таким самим розрахунком повинні бути нараховані інфляційні втрати - п.6 розрахунку - за період з березня 2018 року по березень 2021 року, що нараховані на відсотки, які нараховані за період з 01.06.2014 до 31.05.2018, що становить 8478,51 грн., які підлягають задоволенню.

Оскільки нарахування прострочених відсотків за користування кредитом за період з 01.06.2018 по 05.07.2018 (після рішення суду від 05.06.2018) з боку позивача є неправомірним, то і право нараховувати три відсотки річних та інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом у період з червня 2018 року по липень 2018 року у позивача не виникло.

А отже у задоволенні вимог про стягнення трьох відсотків річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 01.08.2018 по 25.03.2021 у сумі 82,07 грн. та інфляційних втрат за прострочення процентів за користування кредитом за період з серпня 2018 року по березень 2021 року у розмірі 190,74 грн. слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних за прострочення сплати Кредиту за період з 21.02.2018 по 25.03.2021 у сумі 4520,09 грн. та інфляційних втрат за прострочення сплати кредиту з березня 2018 року по березень 2021 року у сумі 10238,76 грн. є правомірним, оскільки рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.05.2018 по справі ЄУ № 420/329/18 не виконується, що відповідачем не спростовано, а тому є підстави для застосування ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про іпотечний кредит № 43_073 від 29.07.2013, яка утворилася станом на 25.03.2021 у розмірі 29261,61 грн., у тому числі:

- проценти за користування кредитом з 03.04.2018 по 05.06.2018 у сумі 2043,58 грн.;

- інфляційні втрати банку з березня 2018 року по березень 2021 року за прострочення сплати кредиту в сумі 10238,76 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом з березня 2018 року по березень 2021 року у розмірі 8478,51 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 21.02.2018 по 25.03.2021 в сумі 4520,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 21.02.2018 по 25.03.2021 у розмірі 3980,67 грн.

В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Що стосується вимог позивача до поручителя, суд зазначає таке.

26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, і зазначила, що закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.

Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Підписуючи договір поруки, боржник ОСОБА_2 поручилася відповідати перед Кредитором за порушення ОСОБА_1 зобов`язань за договором про іпотечний кредит.

За таких обставин, вимоги позивача до поручителя є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині задоволення вимог позивача до основного боржника.

Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам по 1054,71 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №43_073 від 29.07.2013 станом на 25.03.2021 у розмірі 29261,61 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті шістдесят одна грн. 61 коп.), у тому числі:

- проценти за користування кредитом з 03.04.2018 по 05.06.2018 у сумі 2043,58 грн.;

- інфляційні втрати банку з березня 2018 року по березень 2021 року за прострочення сплати кредиту в сумі 10238,76 грн.;

- інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом з березня 2018 року по березень 2021 року у розмірі 8478,51 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 21.02.2018 по 25.03.2021 в сумі 4520,09 грн.;

- три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування Кредитом з 21.02.2018 по 25.03.2021 у розмірі 3980,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рівних частках з кожного по 1054,71 (одна тисяча п`ятдесят чотири грн. 71 коп.) грн. в рахунок відшкодування судового збору.

В решті позовних вимог Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 43_073 від 29.07.2013 відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», , адреса: вул. Енергетиків, буд. 36, м. Сєвєродонецьк, Луганська область.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05.01.1998 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 07.07.1999 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Суддя: О.С. Стеценко