Номер провадження: 22-ц/813/9220/21
Номер справи місцевого суду: 496/2858/13-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Пипа Альони Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, 25 червня 2021 року адвокат Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що про наявність даної цивільної справи ОСОБА_1 не було відомо, лише на початку 2020 року ОСОБА_1 дізнався про наявність цивільної справи та оскаржуваного рішення суду, далі 03 лютого 2020 року він ознайомився із матеріалами справи та отримав копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, однак будучи юридично необізнаним та будучи введений в оману, відразу не звернувся до суду з метою його оскарження та лише 03 червня 2021 року звернувся до адвоката за наданням правової допомоги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 липня 2021 року викладені адвокатом Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, визнанні судом неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку та оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 2 580,75 гривень.

ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, а також якщо вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження (а.с. 188-190).

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 06 липня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 отримав 07 липня 2021 року, на зазначену ним електронну адресу (а.с. 192).

20 липня 2021 року адвокат Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 2 580,75 гривень та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що про наявність даної цивільної справи та оскаржуваного рішення суду ОСОБА_1 дізнався лише на початку 2020 року, 03 лютого 2020 року він ознайомився із матеріалами справи та отримав копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, однак будучи юридично необізнаним та будучи введений в оману, відразу не звернувся до суду з метою його оскарження та лише 03 червня 2021 року він звернувся до адвоката за наданням правової допомоги.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 не міг подати апеляційну скаргу у зв`язку із непереборними обставинами, а саме пандемією, спричиненою поширенням інфекційного захворювання COVID-19.

Однак, обставини, на які посилається скаржник в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не можна визнати поважними, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, в своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий розгляд судом, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду (рішення у справі «Рябих проти Росії»). Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Апеляційним судом встановлено, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року винесено за відсутності відповідача ОСОБА_1 (а.с. 83-88).

Також із матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами цивільної справи №496/2858/13 та отримання копії рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року.

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами цивільної справи та отримав копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, про що розписався (а.с. 126).

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність цивільної справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та про зміст рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, ще з 03 лютого 2020 року.

Однак, апеляційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року адвокат Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 подала до суду лише 25 червня 2021 року, тобто із значним порушенням строків на апеляційне оскарження, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Таким чином, отримавши копію Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, ще 03 лютого 2020 року ОСОБА_1 на протязі значного періоду часу жодним чином, а саме майже півтора року не реалізовував своє право на оскарження його в апеляційному порядку.

Доводи клопотання про поновлення строку про те, що ОСОБА_1 є юридично необізнаним та був введений в оману, тому відразу після отримання копії оскаржуваного рішення суду не звернувся до суду з метою його оскарження та лише 03 червня 2021 року звернувся до адвоката за наданням правової допомоги, апеляційний суд не може прийняти до уваги, з огляду на наступне.

В статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Презумпція знання законодавства, полягає у тому, що кожен вважається таким, що знає закони. Вказана презумпція закріплена у Конституції України.

За змістом ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в резолютивній частині рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року чітко роз`яснено порядок і строки оскарження такого рішення, а саме «Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд» (а.с. 88).

Згідно вимог ст. ст. 6, 12 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Таким чином, апеляційним суд не може визнати поважними причинними пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, те що ОСОБА_1 є юридично необізнаним, оскільки статтею 129 Конституції України передбачено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, незалежно від будь-яких ознак, а статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Апеляційний суд також критично відносить та не приймає до уваги доводи клопотання про поновлення строку, про те що ОСОБА_1 не міг подати апеляційну скаргу у зв`язку із непереборними обставинами, а саме пандемією, спричиненою поширенням інфекційного захворювання COVID-19, з огляду на наступне.

11 березня 2020 року постановою Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу (COVID-19)» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні було введено карантин, який неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

В подальшому Кабінетом Міністрів України приймалися рішення щодо чергового послаблення карантинних обмежень і запроваджено модель адаптивного карантину за умови дотримання протиепідемічних заходів.

Копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року ОСОБА_1 отримав 03 лютого 2020 року, а із апеляційною скаргою до суду звернувся 25 червня 2021 року, отже згідно вимог ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 закінчився ще до початку встановлення на території України карантину та карантинних обмежень.

Таким чином, посилання адвоката Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 на необхідність поновлення процесуального строку у зв`язку із запровадженням карантину є необґрунтованим та суперечить принципу добросовісного користування наданими законом процесуальними правами.

Всі учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України»).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та може призвести до порушення прав іншої сторони процесу. Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

На підставі викладеного, не заслуговують на увагу та визнаються апеляційним судом неповажними, викладені адвокатом Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Пипа А.О. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року, оскільки наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою адвоката Пипа Альони Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 13 серпня 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк