Провадження № 2/344/3167/21
У Х В А Л А

20 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Мелещенко Л.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

30 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області, що надійшли до суду 19 липня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Однією з умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 Цивільного процесуального кодексу України визначена альтернативна підсудність за вибором позивача.

Згідно частини другої статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вказує позивач у позовній заяві, малолітніх або неповнолітніх дітей позивач на утриманні не має.

З матеріалів позовної заяви не вбачається, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, також відсутні відомості про наявність домовленості подружжя про те, що справа про розірвання шлюбу може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, вищевказаний позов є непідсудним Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області за правилом альтернативної підсудності за вибором позивача.

А відтак, беручи до уваги, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача та відповідача не є місто Івано-Франківськ, то вищевказаний позов не підсудний Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

При цьому недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно частини дев`ятої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи те, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 - є АДРЕСА_3 , тому справа, відповідно до вимог статті 31 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає передачі на розгляд до Рівненького міського суду Рівненської області, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить дана справа.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В :

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на розгляд до Рівненького міського суду Рівненської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелещенко Л.В.