ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3562/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Бебі В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФО- П ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу товару, стягнення грошової суми, відшкодування моральної шкоди,
В жовтні 2020 року позивач звернулась до суд з позовом до відповідача, в якому просила розірвати договір, укладений між нею та відповідачем, на поставку оплаченого товару та стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 104 010 грн., з яких 29 700 грн. сум сплаченого, але не отриманого товару, 10 000 грн. моральна шкода, 55 400 грн. - подвійна сума збитків в порядку ч.2 ст. 230 ЦК України, 8 910 грн. - 30% від вартості непоставленого товару в порядку п.7 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, позивач просила заборонити відповідачу та його пов`язаним особам, ТОВ «Елема Груп», ТОВ «Каліпсо Індастріз», в подальшому вести підприємницьку діяльність.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався, відзиву не надав.
За таких підстав, судом, відповідно до положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, визнано за можливе ухвалити у даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача та її представника.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Як встановлено у судовому засіданні, 21.09.2020 на інтернет площадці zakupka.com позивач замовила по телефону НОМЕР_1 товар, а саме ванну фірми Ego, серія Nicole 170x110 з г/а масажем (3 компл.), права у продавця ТОВ «Елема Груп».
Зазначені кошти позивач сплатила, що підтверджується відповідною квитанцією №21НЕ-Р7КТ-ЕВ2Е-ХА2Н від 21.09.2020 року (а.с.6).
Згідно з ч. 1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Як вбачається зі скріншотів мобільного телефону, в яких висвітлено спілкування позивача та продавця товару в месенджері «Vіber», замовлений товар повинен був бути поставлений 23.09.2020 року, однак вказаного не відбулось, замовлений товар позивач не отримала.
Таким чином, сторони уклали договір купівлі-продажу товару, погодивши всі його істотні умови.
У зв`язку з не поставленням замовленого і оплаченого товару, позивач 24.09.2020 року звернулась до відповідача з письмовою заявою про повернення 29 700 грн. (а.с.10).
За приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Частиною 5 ст. 653 ЦК України встановлено, що якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Таким чином, оскільки сторонами було домовлено, що відповідачем, після оплати ОСОБА_1 100% вартості товару, буде поставлено позивачу ванну фірми Ego, серія Nikole 170х110 з г/а масажем (3 компл.), а відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, не поставивши оплачений позивачем товар, що є порушенням істотних умов договору, таким чином позивач не отримала придбаний нею товар, на який розраховувала при укладенні договору купівлі-продажу від 21.09.2020 року, а тому вимога ОСОБА_1 про розірвання вказаного договору та стягнення з відповідача 29 700 грн. вартості неотриманого товару підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар.
Продавець не виконав свого зобов`язання, що є порушенням зобов`язання відповідно до ст.610 ЦК України, а тому згідно до ч. 1 ст.611 ЦК України настають такі правові наслідки, як відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з п.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.2 ст.23 моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Як стверджувала позивач у судовому засіданні, внаслідок протиправних дій відповідача, ОСОБА_1 зазнала значних моральних страждань, коли дізналася, шо товар не буде поставлений і будь-які засоби зв`язку з відповідачем неможливі (всі номери телефонів були заблоковані відповідачем). Як результат, порушився сон, збільшилася тривожність та вона була вимушена приймати заспокійливі таблетки. Погіршилися стосунки з чоловіком, який звинувачує її у розтраті сімейних коштів, які вони збирали досить довго, а вона витратила їх і оплатила товар невідомій до цього особі з 100% передплатою, а на новий подібний товар не вистачає грошей.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Згідно постанови пленуму ВСУ від 31 березня 1995 p. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам».
Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної постанови Пленуму ВСУ, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Таким чином, суд вважає вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на її користь 10 000 грн. моральної шкоди обґрунтованими, оскільки неправомірні дії відповідача, які полягають у невиконанні зобов`язань за договором купівлі-продажу, призвели до переживань та моральних страждань позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 230 ЦК України, сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.
Суд не може покласти в основу даного рішення твердження позивача щодо введення її в оману відповідачем про обставини, які мають істотне значення, як підставу стягнення з нього збитків у подвійному розмірі в сумі 55 400 грн., оскільки позивачем не надано суду належних доказів обману ФОП ОСОБА_3 позивача, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити.
Також суд також не вбачає підстав для задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 8 910 грн. , як 30 % від вартості непоставленого товару, в порядку п.7 ч.1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки не надано доказів позивачем/, що відповідач не надав їй достовірної та правдивої інформації про товар або про продавця, а вона вимагала у відповідача надати їй таку інформацію.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а відповідач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 2 724 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 13, 19, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 244, 245, 259, 263-265, 268, 280, 353, 354 ЦПК України, ст. 23, 207, 230, 611, 651, 653, 662, 1167 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Розірвати договір купівлі-продажу товару, укладений 21.09.2020 року між ОСОБА_1 та ФО- П ОСОБА_3 .
Стягнути з ФО-П ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 29 700 грн. вартості товару, 10 000 грн. моральної шкоди, а всього 39 700 грн., в задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з ФО- П ОСОБА_3 на користь держави 2 724 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії відповідачем.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :