КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/3412/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/8552/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Гойденко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

правонаступник ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника ОСОБА_4 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Дубас Т.В., у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федоренко О.І про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

у березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійним заповіт, складений матір`ю сторін ОСОБА_5 на ім`я відповідача посилаючись на те, що мати в силу свого віку та стану здоров`я не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, а також він має сумніви, що заповіт підписаний саме нею.

05.04.2021 представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення доказів, у якій просив звернутись з відповідним судовим дорученням до іноземного суду Латвійської Республіки, яким: уповноважити іноземний суд Латвійської Республіки вручити відповідачу копію позовної заяви з додатками та судову повістку на наступне засідання; уповноважити іноземний суд Латвійської Республіки витребувати у компетентних органів Латвійської Республіки інформацію, щодо ОСОБА_3 , а саме: його місце реєстрації та проживання; підтвердити або спростувати інформацію, щодо його смерті надавши належні документи; надати інформацію, щодо вчинення консулом ОСОБА_6 дій по реєстрації і посвідчення підпису ОСОБА_3 , зареєстрована в реєстрі № 570-364 від 16.06.2015 на заяві про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.04.2021 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити. Посилається на порушення судом норм процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи. А саме, у матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про день та час розгляду справи та про вручення йому копії позовної заяви разом з доданими документами. Суд не врахував, що коло доказів, які можуть бути забезпечені законом не обмежено. З достовірних джерел йому відомо про те, що відповідач помер, проте отримати свідоцтво про його смерть позивач не має можливості.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. При цьому зазначив, що позивач ОСОБА_1 помер та судом залучено до участі у справі його правонаступника - ОСОБА_2 , яка є донькою позивача.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для забезпечення тих доказів, про які просить позивач.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Предметом забезпечення доказів є відомості про факти і відомості про обставини.

Забезпечення доказів це заходи, спрямовані на зберігання відомостей про обставини, у випадках, коли використання джерел цих відомостей може в майбутньому виявитися неможливим або утрудненим.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, розгляд заяви про забезпечення доказів відрізняється від розгляду клопотань про витребування доказів, оскільки забезпечення доказів це спосіб запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому, а витребування доказів судом, у тому числі шляхом направлення судових доручень щодо збирання доказів, - це спосіб витребування доказів у разі, якщо сторона самостійно не може надати такі докази (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

У разі подання заяви про забезпечення доказів заявник має обґрунтувати необхідність такого забезпечення, а саме, що існують достатні підстави вважати, що докази, які він просить забезпечити, будуть втрачені в подальшому. При цьому ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах, а не на суб`єктивних припущеннях заявника.

Під особами, які мають право клопотати про забезпечення доказів, мають на увазі суб`єктів доказування. Вони повинні довести обгрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів є неможливою. Тобто суд не може здійснити заходи із забезпечення доказів лише на підставі нічим не обгрунтованих побоювань суб`єкта доказування. В іншому випадку, суб`єкт доказування повинен обгрунтувати неможливість подання відповідних доказів особисто або довести суду складнощі, які виникають у нього при поданні певних доказів, та які перешкоджають такому поданню. Наприклад, необхідність забезпечення доказів виникає у випадку огляду продукції, яка швидко псується, чи допиту свідка, стан здоров`я якого з кожним днем погіршується або який виїжджає в тривале відрядження, знищення документів у зв`язку із закінченням терміну зберігання тощо.

У разі подання клопотання про витребування доказів заявник має обґрунтувати неможливість отримати такий доказ самостійно. При цьому будь - яких побоювань про те, що цей доказ буде втрачено немає.

Заява про забезпечення доказів, яка подана представником позивача Семашко Д.М., взагалі не містить обгрунтування того, що докази, які він просить забезпечити, можуть бути втрачені, а прохання звернутися із судовим дорученням до іноземного суду Латвійської Республіки для вручення відповідачу копії позовної заяви з додатками та судової повістки взагалі не відноситься до інституту витребування чи забезпечення доказів, оскільки стосується порядку вручення процесуальних документів.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції законна та обґрунтована і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду лише з підстав, викладених у ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 26.07.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук