КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/869/21
Провадження № 2/552/707/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2021 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Винниченко Я.В., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - ОСОБА_4 розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди свій позов мотивує тим, що він є власником автомобіля PEUGEOT EXPERT, 2009 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 . 16.12.2020 року о 05 год. 30 хв. за адресою вул. Опитна 44 у м. Полтава ОСОБА_3 вчинив сварку в ході якої пошкодив вказаний автомобіль. Постановою Київського районного суду м.Полтави від 16.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. Центром незалежної оцінки та експертизи було складено звіт про оцінку майна, згідно якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 16740,99 грн. Також позивач вказує на те, що протиправними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 20000 грн. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_3 16740,99 грн. майнової шкоди, 2000 грн. витрат на проведення незалежної оцінки, 20000 грн. моральної шкоди та 908 грн. судового збору.

12.04.2021 року відповідач подав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилається на те, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2021 року не встановлено про те, що ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода. Крім того, відсутні докази, які вказують на те, які пошкодження завдано автомобілю. Ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в самій постанові не вказуються, які саме пошкодження завдано автомобілю.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Ухвалою суду від 15.03.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 16.12.2020 року о 05 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_3 вчинив сварку в ході якої нецензурно виражався в сторону громадянина ОСОБА_1 , хапав за руки та в подальшому пошкодив авто гр. ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м.Полтави від 16.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 51 грн.

Згідно звіту про оцінку майна №41 складеного Центром незалежної оцінки та експертизи вартість відновлюваного ремонту складає 16740,99 грн.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Київського районного суду м.Полтави від 16.01.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Згідно ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Разом з тим, встановлено тільки вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, доказів того, які саме пошкодження здійснено відповідачем автомобілю PEUGEOT EXPERT, 2009 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 суду не надано.

Таким чином виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення майнової шкоди не підлягає задоволенню за недоведеністю. А отже, в частині стягнення вартості проведення незалежної оцінки з відповідача також слід відмовити.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнав душевних страждань внаслідок не правомірних дій відповідача щодо пошкодження його майна, постановою Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2021 року встановлено сам факт пошкодження автомобіля. Таким чином, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 3000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 908 грн.

Керуючись ст. 114, 265 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди та 908 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.07.2021 року.

СУДДЯ О.К. МИРОНЕЦЬ