Номер справи 220/828/17
Номер провадження 4-с/220/3/21
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фисун Л.С.

за участю: секретаря Григораш В.А.

представника скаржника ОСОБА_1

представника ВДВС Аверецького О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Новосілка Донецької області скаргу ОСОБА_2 на дії Великоновосілківського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

у с т а н о в и в :

07 травня 2021 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на дії Великоновосілківського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, яка мотивована тим, що 20 березня 2018 року Великоновосілківським районним судом Донецької області винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування реєстрації декларації, демонтаж самовільно побудованих господарських будівель та відшкодування моральної шкоди. Вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_3 знести за власний рахунок господарські будівлі літера В-1, літера С-1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . За заявою ОСОБА_2 , на підставі виконавчого листа, виданого Великоновосілківським районним судом Донецької області відкрито виконавче провадження № 57156669. 17 червня 2020 року у виконавчому провадженні були зупинені виконавчі дії та 10 серпня 2020 року поновлено вчинення виконавчих дій. 26 березня 2021 року представником ОСОБА_2 , адвокатом Король Т.В., у зв`язку з тим, що жодних дій примусового характеру щодо виконання рішення в частині демонтажу не проводилося, подано державному виконавцю клопотання про звернення до суду із заявою про зміну способу виконання рішення, якщо в частині його виконання є труднощі. 27 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та 28 квітня 2021 року надано відповідь на подане клопотання, в якому зазначено, що рішення суду не може бути виконано без участі боржника. Державним виконавцем не обґрунтувано чому саме виконати рішення без участі ОСОБА_3 неможливо та матеріали виконавчого провадження не містять переконливих доводів цього. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" суперечить висновкам Верховного Суду України у справі № 520/17779/14-ц від 16.01.2018, а саме у разі відмови боржника добровільно вчинити дії на виконання судового рішення, рішення може бути виконано державним виконавцем примусово, в тому числі без участі боржника з подальшим стягненням з нього коштів, витрачених на знесення господарських будівель. Якщо рішення не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Визначення тієї обставини, чи може бути рішення виконано без участі боржника покладено на розсуд державного або приватного виконавця. Державний виконавець мав би вжити заходи з примусового виконання рішення, а саме, накладення штрафу на боржника, залучення підприємства, організації, що надають відповідні послуги для здійснення демонтажу вказаних в рішенні будівель. Такі дії виконавця неодноразово вказував у своїх рішення Верховний Суд (справи 916/4106/14, 924/315/17). У зв`язку з цим, просить визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 57156669 від 27.04.2021, винесену Великоновосілківським РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

20 травня 2021 року від Великоновосілківського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшло заперечення проти скарги в якому зазначено, що у виконавчому провадженні № 5715669 вчинені всі дії примусового характеру, передбачені ст. 63 Закону «України «Про виконавче провадження», просять у задоволенні скарги відмовити.

28 травня 2021 року від боржника ОСОБА_3 надійшов відзив на скаргу в якому вона просить в задоволенні скарги відмовити, оскільки державним виконавцем направлено подання за яким відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України, що є підставою для закриття виконавчого провадження, а тому вважає скаргу необґрунтованою.

У судове засідання з`явилися представник скаржника ОСОБА_1 , та представник Великоновосілківського РВ ДВС Аверецький О.С. Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду скарги повідомлена належним чином. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі боржника.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити, зазначила, що виконавцем не доведено неможливість виконання рішення суду без участі боржника, та не вжито необхідних заходів примусового характеру для виконання рішення суду, передбачених ст.. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Представник Великоновосілківського РВ ДВС Аверецький С.О. проти скарги заперечував, зазначив, що скарга є необґрунтованою, виконавцем виконані всі дії, передбачені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», а рішення Верховного суду на які посилається представник скаржника не можуть бути застосовані до рішення, яке знаходилось на виконанні, оскільки в ньому зазначено, що боржник повинна знести будівлі за власний рахунок.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження № 57156669, суд приходить до наступного висновку.

Постановою державного виконавця Великоновсілківського РВ ДВС від 07.09.2018 відкрито виконавче провадження за № 57156669 з виконання виконавчого листа № 220/828/17, виданого Ведиконовосліківським районним судом Донецької області 16.08.2018 про зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок господарські будівлі літера В-1, літера С-1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Постановою начальника Великоновсілківського РВ ДВС від 23.10.2020 за повторне невиконання рішення суду накладено штраф на боржника ОСОБА_3 в розмірі 3400 гривень та зобов`язано протягом 10 робочих днів виконати рішення (а.с. 52-54).

Надані суду матеріали виконавчого провадження не містять постанови про накладення штрафу на боржника від 13 жовтня 2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року виизнано протиправною та скасувано постанову начальника Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13 жовтня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 57156266 на ОСОБА_3 у розмірі 1700 грн. та постанову начальника Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23 жовтня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 57156266 на ОСОБА_3 у розмірі 3400 грн. (а.с. 58-64).

27.04.2021 начальником Великоновсілківського РВ ДВС направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та притягнення боржника ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 382 КК України (а.с. 68-69).

27.04.2021 начальником Великоновсілківського РВ ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 220/828/17, виданого Ведиконовосліківським районним судом Донецької області 16.08.2018 про зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок господарські будівлі літера В-1, літера С-1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі п. 11 частини першої ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 71-724).

28.04.2021 начальником Великоновсілківського РВ ДВС представнику стягувача ОСОБА_1 надіслано лист про надання інформації в якому зазначена інформація про хід виконавчого провадження та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення (а.с 66-67).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень частини першої Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З аналізу наведених норм вбачається, що передумовою закінчення виконавчого провадження при надсиланні до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення є сплив 10-тиденного терміну, наданого для виконання рішення суду, зазначеного в постанові про накладення на боржника штрафу та неможливість виконання рішення суду без участі боржника. Також умовою, з якою законодавець пов`язує таку міру відповідальності як накладення штрафу, є невиконання рішення боржником без поважних причин.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 січня 2021 року визнано протиправними та скасовано постанови начальника Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 13 жовтня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 57156266 на ОСОБА_3 у розмірі 1700 грн. та від 23 жовтня 2020 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 57156266 на ОСОБА_3 у розмірі 3400 грн. Даним рішенням встановлено, що державним виконавцем не враховано всіх обставин, зокрема перебування боржника на лікарняному, у зв`язку з чим вона не мала можливості виконати рішення суду з об`єктивних причин. Тобто встановлено поважність причин невиконання рішення суду у терміни, встановлені державним виконавцем.

Після скасування зазначених постанов державним виконавцем взагалі не проводились будь-які виконавчі дії щодо примусового виконання рішення суду.

Крім цього, державним виконавцем не доведено, чому рішення суду неможливо виконати без участі боржника.

Отже, враховуючи те, що постанови про накладення штрафів на боржника за невиконання рішення суду без поважних причин від 13 жовтня 2020 року та 23 жовтня 2020 року скасовані, суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята державним виконавцем передчасно, без урахування усіх обставин та не у спосіб, передбачений статтею 63 Закону № 1404-VIII.

З огляду на викладене, постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на дії Великоновосілківського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 27 квітня 2021 року № 57156669, винесену начальником Великоновосілківського РВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Л.С. Фисун