Справа № 537/2779/20
Провадження № 2/536/426/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря судових засідань Таран І.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Горбульова Д.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Савічева О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б., Кременчуцького міського відділу реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у останньої документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем.

На обгрунтування позову, позивачка зазначає, що у період часу з 12 лютого 1954 року до грудня 1960 року її мати ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ) перебувала в шлюбних відносинах з ОСОБА_7 . У 1960 році фактичні шлюбні відносини матері позивачки з ОСОБА_7 були припинені та вони почали проживати окремо, а в період часу з квітня 1962 року до серпня 1971 року мати позивачки ОСОБА_5 перебувала в шлюбних стосунках як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 . Від фактичних шлюбних відносин між її матір`ю та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 . При цьому, у свідоцтві про народження позивачки запис про батька відсутній і був зазначений зі слів матері, як це було встановлено статтею 55 Кодексу про шлюб та сім`ю, а лише зазначено по батькові « ОСОБА_8 ». У подальшому, шлюб між матір`ю позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був припинений.

Як зазначає позивачка ОСОБА_1 , протягом усього життя батько ОСОБА_3 визнавав її своєю донькою, у них склалися доброзичливі відносини, батько приймав участь у її вихованні, допомагав матеріально, піклувався про неї, отже все життя позивачка знала, що ОСОБА_3 був її рідним батьком.

У період часу з 1964 року, а саме, з моменту народження ОСОБА_1 , і до серпня 1971 року вона разом з матір`ю ОСОБА_9 та батьком ОСОБА_3 проживали однією родиною у АДРЕСА_1 , окрім того у період часу з 1969 року по 1980 рік за вказаною адресою був зареєстрований ОСОБА_10 .

У серпні 1971 року мати позивачки ОСОБА_5 та батько ОСОБА_3 припинили відносини та проживали окремо один від одного, однак і за час окремого проживання батьків, ОСОБА_1 до дня смерті батька підтримувала з ним стосунки, піклувалася про нього, допомагала у всьому.

Як зазначає позивачка, лише при оформленні спадкових прав після померлого батька у неї виникла необхідність встановити юридичний факт того, що ОСОБА_3 є її рідним батьком.

Також, як вказала позивачка ОСОБА_11 , 21 липня 2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука було постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 у порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин та роз`яснено право пред`явлення позову на загальних підставах.

24 вересня 2020 року суддею Крюківського районного суду м.Кременчука Фадєєвою С.О. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

16 жовтня 2020 року відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідачка просить повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову з наступних підстав. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок у АДРЕСА_2 . Як зазначає відповідачка, дійсно її батько ОСОБА_3 деякий час проживав з матір`ю позивачки, однак проживати вони стали разом вже після народження ОСОБА_1 .

Окрім того, як на думку відповідачки, позивач намагається ввести суд в оману, оскільки вона жодним чином не піклувалась про батька відповідачки, не навідувала його, не цікавилась його життям навіть коли він хворів.

Також, відповідачка вказує на те, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження позовних вимог, оскільки ОСОБА_3 був зареєстрований разом з матір`ю позивачки у період часу, починаючи з 1969 року, тобто вже після народження ОСОБА_1 . Більш того, як стверджує ОСОБА_2 у своєму відзиві, вона пам`ятає, що її батько ОСОБА_3 постійно проживав починаючи приблизно з 1967-1968 року по день своєї смерті у с.Кривуші (Ковалівка) Кременчуцького району разом зі своєю сестрою ОСОБА_12 , яка померла у 2005 році.

26 листопада 2020 року Крюківським районним судом м.Кременчука постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин до Кременчуцького районного суду Полтавської області для розгляду за правилами територіальної підсудності.

19 січня 2021 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин передано до провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліної Ж.О.

25 січня 2021 року суддею Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліною Ж.О. постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження вказаної цивільної справи та призначено підготовче судове засідання по справі.

18 березня 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, вважає, що її позовні вимоги повністю підтверджені наявними у справі письмовими доказами та показаннями свідків, які були допитані у судовому засіданні за її клопотанням. Просить суд повністю задовольнити її вимоги.

Представник позивача адвокат Горбульов Д.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Окрім того, вказала про те, що позивачка намагається ввести суд в оману, оскільки питання встановлення факту родинних відносин з її батьком ОСОБА_3 позивачка поставила тільки після смерті ОСОБА_3 , тому, як на думку, ОСОБА_2 , позивачка переслідує лише матеріальну вигоду у виді спадщини, що залишилась після батька. Також пояснила, що протягом життя її батько жив з різними кількома жінками, однак їй ніколи не було відомо про те, що в батька є ще донька, окрім неї самої. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача адвокат Савічев О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що позивачкою не надано достатніх доказів для підтвердження того, що померлий ОСОБА_3 є її батьком, а також для встановлення такого факту в судовому порядку. Так, як на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів спільного проживання матері позивачки та особи, яку остання вважає своїм батьком і ведення ними спільного господарства саме до народження позивачки; спільного виховання або утримання дитини, а також доказів, які б свідчили про визнання ОСОБА_3 свого батьківства у відношенні до ОСОБА_1 , так як він за життя жодних юридичних дій щодо встановлення або визнання батьківства не вчиняв.

Стосовно наданих позивачкою фотокарток, то, на думку представника відповідача, вони не є належними доказами підтвердження факту батьківства, оскільки у розпорядженні відповідачки також є багато фото, на яких зображений її батько у колі знайомих, у тому числі і дітей, тому, як вважає представник відповідача, такі фото можуть свідчити лише про те, що за життя ОСОБА_3 любив фотографуватись, користувався повагою інших людей та він любив дітей.

Також представник відповідача вказав, що показання допитаних в судовому засіданні свідків також не підтверджують спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю позивачки та ОСОБА_3 саме до народження ОСОБА_1 .

З врахуванням викладеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду заяву, де просить справу розглядати за його відсутності та прийняти рішення з урахуванням відомостей щодо наявних у відділі РАЦС актових записів , що стосуються предмету спору.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась, направивши на адресу суду заяву, де просить справу розглядати за її відсутності.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Горбульова Д.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Савічева О.О., вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Позивач по справі - ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23 січня 1965 року Кременчуцьким міським РАЦС.

Як вбачається з копії вказаного вище свідоцтва про народження, у графі «мати» вказана ОСОБА_13 , у графі «батько» - проставлено прочерк.

Згідно листа Кременчуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 232/20.13-20 від 17 березня 2021 року, у архіві відділу знаходиться, зокрема, актовий запис (№ 116 від 23 січня 1965 року) про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складено Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, у якому у графі «Відомості про батьків» вказано «Мати ОСОБА_13 » Державна реєстрація народження проведена за вказівкою матері.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , однак у вчиненні нотаріальних дій щодо оформлення на ім`я ОСОБА_1 спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів на підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавцем, що підтверджується копією постанови нотаріуса від 22 лютого 2019 року.

Отже встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 , а саме того, що ОСОБА_3 був батьком ОСОБА_1 , має для останньої юридичне значення у зв`язку з намірами позивачки щодо належного прийняття та оформлення прав на майно, що входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, що зазначені у статті 128 Сімейного кодексу України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватись при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

З урахуванням викладеного вище, виходячи з того, що датою народження позивачки ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто остання народилась у період дії Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР від 30 травня 1926 року у редакції Указу Президії ВР УРСР від 15 вересня 1945 року, суд вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Сухівським бюро РАЦС Кобеляцького району, 12 лютого 1954 року мати позивачки ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_7 , а також змінила прізвище у шлюбі на « ОСОБА_14 ».

Відповідно до копії свідоцтва про припинення шлюбу № НОМЕР_4 , виданого 15 липня 1970 року Кременчуцьким міським бюро РАЦС, 15 липня 1970 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 був припинений, про що в Книзі реєстрації актів громадянського стану про припинення шлюбу за 1970 рік зроблено відповідний актовий запис за № 521.

Одночасно, як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу за № , сформованого 27 червня 2018 року, 10 листопада 1959 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції в Полтавській області було складено актовий запис за номером 27 про розірвання шлюбу між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , після розірвання шлюбу ОСОБА_15 присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

З приводу надання вказаних вище доказів про час припинення попереднього шлюбу матері позивачки, представник відповідача в судовому засіданні наполягав на тому, що датою припинення шлюбу слід вважати саме 15 липня 1970 року, як це зазначено у свідоцтві про припинення шлюбу, а отже, виходячи з цього на момент народження у 1964 році ОСОБА_1 , її мати ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , однак суд відхиляє такі доводи представника відповідача з наступних підстав.

Так, відповідно до положень статті 44 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним на час припинення шлюбу матері позивачки, шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно, реєстрація припинення шлюбу провадилась шляхом внесення відповідного запису до Книги реєстрації актів цивільного стану про припинення шлюбу з присвоєнням відповідного номеру такому запису.

Згідно положень частини 2 статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до положень частини 1 статті 158 Кодексу про шлюбу та сім`ю України народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміна прізвища, імені, по батькові підлягають реєстрації в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Суд вважає, що відомості про дату припинення шлюбу, які містяться у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу про припинення шлюбу матері позивачки ОСОБА_15 з ОСОБА_7 у 1959 році, тобто до народження позивачки, узгоджуються з іншими доказами по справі, а також з установленими в судовому засіданні фактами, а саме, щодо реєстрації народження позивачки у порядку статті 55 КпШС за вказівкою матері, адже цей порядок передбачав реєстрацію народження дитини саме у жінки яка не перебувала у шлюбі під час народження дитини; присвоєнням дитині прізвища матері ОСОБА_6 , яке було присвоєно матері позивачки вже після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 ; а також з показаннями свідка ОСОБА_16 про час припинення шлюбу між її батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .

Одночасно зазначення у свідоцтві про припинення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 дати 15 липня 1970 року також не суперечить встановленим судом обставинам, оскільки вказана дата є датою саме видачі документа, що підтверджує припинення шлюбу свідоцтва, а не час настання самого юридичного факту припинення шлюбу.

У подальшому, як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 10 жовтня 1986 року Крюківським районним відділом РАЦС м.Кременчука, ОСОБА_13 мати позивачки, уклала шлюб з ОСОБА_18 та її було присвоєно прізвище в шлюбі ОСОБА_19 .

Як вбачається з копії адресної картки особи (форми Б), яка містить інформацію про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у квартирі, де проживала мати позивачки ОСОБА_13 , у вказаній квартирі також був зареєстрований ОСОБА_3 , починаючи з 22 липня 1970 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що вона з дитинства проживала у квартирі АДРЕСА_3 , тобто була сусідкою позивачки ОСОБА_1 . Вказала, що знає позивачку з раннього дитинства, бо сама вона 1963 року народження, тобто на рік старша за ОСОБА_1 , добре знала матір позивачки, знала також ОСОБА_3 , який проживав разом з ОСОБА_1 та її матір`ю, завжди між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були стосунки як батька з донькою. Також, свідок надала показання про те, що до її від`їзду у 1978 році на навчання до м.Полтави їй відомо про те, що ОСОБА_3 проживав у квартирі матері позивачки. Стосовно факту проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 саме до народження останньої свідку нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що знає позивачку ОСОБА_1 приблизно з віку 4-5 років. Свідок з дитинства проживала в АДРЕСА_4 , неподалік від будинку ОСОБА_3 . Свідок вказала, що завжди сприймала, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 , між ними завжди були гарні, доброзичливі стосунки, вони спілкувались та звертались один до одного як батько та донька.

Свідок ОСОБА_22 надав суду показання про те, що він проживав у селі Кривуші (колишня назва - Ковалівка) та приблизно з 1969 року знав ОСОБА_3 , а позивачку ОСОБА_1 свідок знає приблизно з віку, коли їй було 3-4 роки. За увесь час спілкування з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідок завжди сприймав їх як батька та доньку, у них завжди між собою були доброзичливі відносини.

Свідок ОСОБА_23 вказав, що померлий ОСОБА_3 був його дядьком та двоюрідним братом його матері. Свідку відомо про те, що приблизно з 1973 року ОСОБА_3 жив разом з матір`ю позивачки та самою позивачкою ОСОБА_1 у квартирі по АДРЕСА_5 . За час спілкування свідку відомо про те, що ОСОБА_3 відносився до ОСОБА_1 як до доньки, піклувався про неї. Також вказав, що повідомити чи проживав ОСОБА_3 з матір`ю позивачки до народження ОСОБА_1 він не може.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 вказала, що вона є старшою сестрою ОСОБА_1 по матері. ОСОБА_7 , з яким їх мати перебувала у шлюбі до початку шлюбних відносин з ОСОБА_3 , був батьком свідка. Свідок пам`ятає, що приблизно у 1957 році батьки розірвали шлюб та почали проживати окремо. Сестра свідка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а до цього в березні 1964 року мати познайомила ОСОБА_16 з ОСОБА_3 , вказала, що це її чоловік та вони будуть жити разом. На той час ОСОБА_16 навчалась у школі-інтернаті та приїжджала додому на вихідні. Свідок вказала, що їх мати проживала разом з ОСОБА_3 у їх квартирі по АДРЕСА_5 . Свідок також завжди сприймала ОСОБА_3 як батька своєї молодшої сестри ОСОБА_1 .

В судовому засіданні також досліджено надані позивачкою разом з позовною заявою фотокартки фото № 1 датування 1964-1965 років та фото № 2 датування 1960-1970 років (а.с. 21), де зображені ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , фото № 3 датування 1972-1973 років та фото № 3 датування 1974-1975 років (а.с. 20), де зображені ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_13 та ОСОБА_3 .

З урахуванням обставин справи, позивачкою ОСОБА_1 фактично поставлено на вирішення суду спір про встановлення її родинного (кровного) споріднення з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме походження ОСОБА_1 від ОСОБА_24 як батька.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства з матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання дитини.

Положеннями частини 3 статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачалось , що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю

підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Однак дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачкою ОСОБА_1 не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту її споріднення з померлим ОСОБА_3 , оскільки в судовому засіданні знайшов достовірне підтвердження факт спільного проживання матері позивачки разом з ОСОБА_3 вже після народження ОСОБА_1 , що підтверджується записом про зареєстрованих осіб у квартирі, де жила мати позивачки, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 надали аналогічні показання стосовно спільного проживання матері позивачки та ОСОБА_3 після народження позивачки, щодо спільного проживання вказаних осіб до народження позивачки свідкам нічого не відомо.

Щодо показань свідка ОСОБА_16 , то такі показання також не дають можливості дійти беззаперечного висновку про походження позивачки ОСОБА_1 від ОСОБА_3 як батька, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, свідок не проживала вдома постійно у зв`язку з навчанням у школі-інтернаті, бувала вдома періодично, та в силу віку, якого вона досягла на час народження молодшої сестри, не може об`єктивно засвідчити про постійний характер взаємовідносин між матір`ю позивачки та ОСОБА_3 , а також про факт їх постійного спільного проживання до народження позивачки.

Стосовно досліджених судом фотокарток, то виходячи з їх датування, такі докази також свідчать про спільне проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_3 у період після народження позивачки.

Окрім того, як достовірно встановлено в судовому засіданні, за життя ОСОБА_3 жодних юридичних дій щодо визнання свого батьківства у відношенні позивачки ОСОБА_1 не вчиняв.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, факти спільного проживання її матері з особою, яку вона вважає своїм батьком ОСОБА_3 до народження позивачки, вчинення ОСОБА_3 будь-яких дій спрямованих на визнання свого батьківства відносно позивачки, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з його необгрунтованістю.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 76, 77, 80, 81, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ;

Відповідач ОСОБА_2 , адреса місця проживання АДРЕСА_7 ;

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко Ольга Борисівна, адреса місця знаходження: м.Кременчук, квартал 274, будинок 9;

Третя особа без самостійних вимог Кременчуцький міський відділ реєстрації актів цивільного стану, адреса місця знаходження: м.Кременчук, вулиця Першотравнева, будинок 5.

Повний текст рішення суду складено 30 липня 2021 року.

СуддяЖ. О. Даніліна