30.07.21 Справа № 696/703/21
№ 2/696/252/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 липня 2021 року суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаській області про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення (будівлі столової) від 20 листопада 2009 року по АДРЕСА_1 , укладеного між ВАТ Кам`янське та ОСОБА_1 , дійсним та визнання права власності на майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовна заява подана без додержання вимог Цивільного процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

В порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено і не подано доказів того, чи вживались ним заходи досудового врегулювання спору, якщо такі проводились, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Із змісту позову вбачається, що позивач способом захисту цивільного права обрав визнання права (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Позивачу необхідно обґрунтувати позовні вимоги щодо відповідача із зазначенням, які права позивача були порушені (не визнані, оспорені) відповідачем.

Цей спір є майновим, так як виник з приводу нерухомого майна і породжує право власності у набувача майна. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір з позову майнового характеру відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, що становить 1152,7 грн. Позивачем вже сплачено 908,00 грн., необхідно сплатити 244,70 грн.

Позивачем не надано доказів про те, що купівля-продаж майна боржника ВАТ Кам`янське в провадженні у справі про банкрутство відбулася щляхом проведення торгів у формі аукціону, що було передбачено ч. 1 ст. 49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14 травня 1992 року № 2343-XII.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази про наявність у сторони договору купівлі-продажу ОСОБА_2 ліцензії (свідоцтва) на право господарської діяльності та призначення його господарським судом в справі про банкрутство арбітражним керуючим як розпорядника майна ВАТ Кам`янське.

Оскільки будівлі і споруди не можуть бути відокремлені від земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти, не зазначено докази, чи передана позивачу земельна ділянка, на якій побудовані будівлі і споруди, у користування чи власність.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності або користування на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а тому позивачем не зазначено, який орган виконавчої влади є розпорядником земельної ділянки, де розташована спірна будівля, і можливо даний орган слід залучити до участі у справі.

Суд при визнанні дійсними угод, що підлягають нотаріальному посвідченню, фактично виконує функції нотаріуса. Отже, відповідно до Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністенрства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нотаріус при посвідченні договорів щодо майна повинен:

- встановити особу учасників цивільних відносин;

- роз`яснити сторонам зміст і значення поданих ними проектів правочинів і перевірити, чи відповідає зміст посвідчуваних правочинів вимогам закону і дійсним намірам сторін;

- перевірити правовстановлювальні документи та документи, що підтверджують державну реєстрацію, витяг з електронного Реєстру права власності на нерухомість;

- перевірити відсутність заборони відчуження або арешту майна;

- перевірити дані про відмову власника (співввласника) від переважного права на купівлю частки у справі спільної часткової власності;

- перевірити відсутність податкової застави, відсутність заборони та заборгованості, що обтяжує об`єкт.

Лише перевірка та встановлення всіх перерахованих вище обставин, за наявності встановлення факту ухилення сторони від нотаріального посвідчення, може бути підставою для ухвалення законного рішення про задоволення позову про визнання дійсною угоди.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчити договір, її ухилення від такого посвідчення з причини, зокрема, незначної вартості такого майна, не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації з моменту з моменту державної реєстрації. В редакції Закону № 1878-VI від 11 лютого 2010 року договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, що є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 665/2266/16-ц від 04 березня 2019 року умовами застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є:

- встановлення судом факту безповоротного ухилення сторони договору від нотаріального посвідчення договору;

- втрата позивачем можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Черкаській області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві з усіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська