ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2021 року м. Кропивницький

справа № 398/1483/21

провадження № 22-ц/4809/967/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Карпенка А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Бугайченко Т.А. від 14 квітня 2021 року у справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ опіки та піклування Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про продовження дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,-

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про продовження дії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2019 про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року клопотання ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня її отримання для усунення недоліків.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що заявниця у порушення вимог ч. 8 ст. 300 ЦПК України не додала до клопотання висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження її доводів про те, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року повернуто ОСОБА_1 клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною. Суд мотивував таке рішення тим, що у визначений строк зазначені в ухвалі про залишення клопотання без руху недоліки заявниця не усунула.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу привернення даного клопотання скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Повертаючи клопотання ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявниця не виконала вимоги ухвали про залишення клопотання без руху, а саме не надала висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що, за приписами ч. 8 ст. 300 ЦПК України, є обов`язком заявника.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Порядок розгляду справ про визнання особи недієздатною визначений главою 2 «Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення дієздатності фізичної особи» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч. 6 ст. 300 ЦПК України).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2019 року визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено над ним опіку, опікуном якого призначено ОСОБА_1 . Строк дії рішення закінчився 23 квітня 2021 року.

Частиною сьомою статті 300 ЦПК України передбачено, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Згідно з ч. 9 ст. 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною.

Залишаючи клопотання заявниці без руху, та в подальшому повертаючи його, суд першої інстанції невірно розтлумачив положення ч. 8 ст. 300 ЦПК України та прийшов до передчасного висновку про необхідність надання заявницею висновку судово-психіатричної експертизи на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 продовжує страждати на хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Проте, законодавець визначив, що хронічний, стійкий психічний розлад має бути підтверджено відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

З огляду на те, що така експертиза призначається лише судом, ОСОБА_1 на виконання вимог зазначеної ухвали, 29 березня 2021 року подала клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи.

Колегія суддів також вважає, що неподання заявницею разом із клопотанням документів, передбачених ч. 8 ст. 300 ЦПК України, може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання при розгляді його по суті, а не для залишення його без руху відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, що узгоджується з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Висновок суду першої інстанції про залишення клопотання ОСОБА_1 без руху та його подальше повернення у зв`язку із ненаданням висновку судово-психіатричної експертизи фактично містить судження, що стосуються суті заявлених вимог, і не є недоліками в розумінні ч. 8 ст. 300 ЦПК України.

Питання достатності або недостатності доказів на стадії відкриття провадження у справі не вирішуються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, шо відповідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

О.А. Письменний А.М. Головань О.Л. Карпенко