Справа № 750/1687/21
Провадження № 2-др/750/40/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2021 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Лось А.Ю.,
за участі представника позивача Шевченко О.А. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - Шевченко Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди,
05.07.2021 року представник позивача подав до суду заяву через пошту про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, яка надійшла до суду 07.07.2021. В поданій заяві просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 6000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, які мають бути сплачені позивачем в зв`язку з розглядом даної цивільної справи згідно укладеного договору з адвокатом Шевченком А.О. Договору про надання правничої допомоги від 01.02.2021 року № 3 та Акту приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021 №1 до зазначеного Договору про надання правничої допомоги.
Рішенням Деснянського районного суду від 29.06.2021 року, позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2996 грн. 00 коп за повернутий товар - джерело безперебійного живлення «Ritar RTS Wbt-500», неустойку в сумі 1498 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 4494 грн. 00 коп. Стягнуто з фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Повний текст рішення складено 02.07.2021 року, копію якого в цей же день направлено сторонам.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, визначено суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача просив заяву задовольнити та подав до суду квитанцію про сплату позивачем коштів в сумі 6000 грн. за Договором про надання правничої допомоги від 01.02.2021 року № 3 та Акту приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021 №1 до зазначеного Договору про надання правничої допомоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи, сповіщався в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до ордеру на надання правової допомоги серії ЧН № 108081 (а.с. 12) правову допомогу ОСОБА_2 надавав адвокат Шевченко Олександр Анатолійович на підставі договору про надання правничої допомоги № 3 від 01.02.2021 року (а.с. 129-130).

На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 3 від 01.02.2021 року, копію акту прийманя-передачі наданих послуг №1, копію квитанція № RC-IR2J885RGN0W07QYBHHJY від 16.07.2021 про оплату ОСОБА_2 на суму 6030 грн. 15 коп.

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на написання та подання до суду позову, участь в судових засіданнях, часом ознайомлення з матеріалами справи, в зв`язку з чим доходить висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 4000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву представника позивача - Шевченко Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємець ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу розмірі 4000 грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута