Справа № 522/8259/21
Провадження № 2-з/522/338/21
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

12 липня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Кузнецова В.В. розглянувши заяву представника позивача Одеської міської ради Слободяник Ілони Валеріївни про забезпечення позову Одеської міської ради до приватного підприємства «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Виробничий кооператив «Колос», про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним протоколу загальних зборів та акту приймання передачі майна, -

встановила:

13.05.2021 р. Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Корал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Виробничий кооператив «Колос», про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним протоколу загальних зборів та акту приймання передачі майна, відповідно до якого просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.05.2000 року, укладений між кооперативом «Колос» та приватним підприємством «Корал»; визнати протиправним та скасувати рішення (з відкриттям розділу) державного реєстратора комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерової Р.В. від 20.03.2019 року № 46055338, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за приватним підприємством «КОРАЛ» () на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 101;

- визнати недійсним протокол засідання загальних зборів учасників приватного підприємства «КОРАЛ» () від 24.04.2019 року, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельник О.М. та зареєстрований за № 468, 469, та акт прийому - передачі від 24.04.2019 року, який засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельник О.М. та зареєстрований за № 472, 473;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора державного підприємства «Центр обслуговування громадян» Байлової Н.В. від 08.05.2019 року №46780252, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 101;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 26.07.2019 року, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 386; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Т.В. від 29.07.2019 року № 47993823, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 101;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 26.07.2019 року, засвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 387; визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Т.В. від 29.07.2019 року № 47994089, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , РНОНМ: 101, та стягнути судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом.

08.07.2021 року представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 101).

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що обставини, що склалися відносно спірного об`єкта нерухомого майна, дають підстави вважати, що існує реальна загроза відчуження об`єкта теперішнім його власником на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог Одеської міської ради, у зв`язку з чим у останньої виникне необхідність вжиття додаткових заходів, подання нових позовів з метою належного захисту своїх прав.

Таким чином, на думку заявника, забезпечення позову в даному випадку виступає запорукою виконання можливого рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

За змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Беручи до уваги, що позивачем оскаржується право власності ПП «Корал», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення загальною площею 16,55 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та підстави його виникнення, а також, що існує ймовірність проведення незаконних реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна в подальшому, що в свою чергу призведе до подальшої реєстрації прав на інших осіб, та виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника позивача Одеської міської ради Слободяник Ілони Валеріївни про забезпечення позову Одеської міської ради (, адреса: м.Одеса, пл. Думська, 1) до приватного підприємства «Корал» (ідентифікаційний код: 30315509, адреса: м.Одеса, вул. Педагогічна, 16, корп А, кв. 1), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Виробничий кооператив «Колос» (ідентифікаційний код: 22445464, адреса: м.Одеса, вул. Жуковського, 15), про скасування рішень державного реєстратора, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним протоколу загальних зборів та акту приймання передачі майна задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 101).

Роз`яснити, що ухвала суду про забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя В.В. Кузнецова