ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/1246/20
провадження № 2/753/3365/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"01" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А..

при секретарі ПОСТАНОГОВІЙ І.О.,

за участю

позивачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

відповідача не з`явився

представника третьої особи Литвин І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2 ) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_4 ) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 1 є тіткою, а позивач 2 є бабусею ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є відповідач, а відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України.

З 2015 року ОСОБА_5 постійно проживає за місцем реєстрації позивачів та знаходиться на їх повному утриманні. Відповідач з 2015 року участі у вихованні дитини не бере та не надає коштів на її утримання. За наслідком наведеного позивачі вважають, що є всі підстави позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, встановлення над дитиною піклування, призначивши піклувальником ОСОБА_1 . Крім того, вважають, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судовими справами між суддями від 10 вересня 2020 року дану цивільну справу передано судді Каліушко Ф.А.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року прийнято до провадження дану справу та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 січня 2021 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивачі у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Кірм того, не заперчеували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення позивачів та представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі народила ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Крім того відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відомості про батька дитини записані зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України, а саме батьком дитини записаний ОСОБА_7 .

У 2015 році ОСОБА_4 забравши свої особисті речі, покинула квартиру позивачів, залишивши малолітнього ОСОБА_8 з позивачами.

Так з 2015 року неповнолітній ОСОБА_5 залишився проживати з бабусею та тіткою, позивачами у справі.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Судом встановлено, що з 2015 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з бабусею та тіткою, знаходиться на повному їх утриманні. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні дитини не бере, про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя не піклується, матеріальну допомогу на дитину у добровільному порядку не надає, що також підтверджується показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в судовому засіданні у своїх показах зазначили, що ОСОБА_4 в 2015 році покинула свого малолітнього сина та не цікавиться його життям.

Наведене свідчить про ухилення відповідача - ОСОБА_4 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - сина ОСОБА_5 .

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Згідно висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-5578/02 від 16.07.2020 року, наданого в ході розгляду питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 , відповідно до рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 11.06.2020 року №8) встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про стан її здоров`я. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи встановлені по справі обставини, вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на неї, як матері, обов`язків, ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківський прав доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявленої позивачами вимоги про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_1 опікуном, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи неповнолітній ОСОБА_8 проживає разом з ОСОБА_1 , яка про нього піклується, займається його вихованням та виконує батьківські обов`язки по відношенню до нього.

ОСОБА_1 забезпечена житлом, має квартиру АДРЕСА_1 , де проживає разом з ОСОБА_2 .

З наведеного вище вбачається, що позивач житлом забезпечена та має змогу опікуватися над малолітнім ОСОБА_8 .

Частиною 4 ст. 60 Цивільного кодексу України, передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно подання Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-5577/02 від 16 липня 2020 року, наданого в ході розгляду питання щодо призначення опікуна над малолітнім ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування просить суд, в разі позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_8 , призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_5 .

Враховуючи вищезазначене, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення опіки над ОСОБА_5 та призначення опікуном ОСОБА_1 , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини аліментів, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки малолітня дитина проживає з тіткою, мати - відповідач по справі зобов`язана надавати матеріальну допомогу на його утримання та виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оцінюючи в сукупності надані до суду докази, а також інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст. 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття..

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.