Провадження № 4-с/761/153/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лея Євгенівна, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є., в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо складення довідки-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.02.2021 р. та винесення постанови від 03.03.2021 р. про виправлення помилки у процесуальному документі, а також визнати недійсною довідку-розрахунок та скасувати постанову.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 03.03.2021 р. головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є. складено довідку-розрахунку № 3680089/12 заборгованості з аліментів за період з 01.04.2007 р. - 01.02.2021 р. Також, 03.03.2021 р. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі на підставі вказаної довідки-розрахунку. Разом з тим, посилаючись на те, що дії державного виконавця щодо складення довідки-розрахунку та винесення постанови є неправомірними, оскільки під час перерахунку заборгованості допущено помилки, заявник вважає, що вказаними діями державного виконавця були порушені його права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною скаргою.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 3680089 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6063, виданого 30.07.2003 р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірність дій державного виконавця щодо складення довідки-розрахунку та винесення постанови, оскільки на його думку під час перерахунку заборгованості допущено помилки, а тому вважає, що вказаними діями державного виконавця були порушені його права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З метою забезпечення належного виконання рішення суду, у статті 10 Закону № 1404-VІІІ визначений перелік заходів примусового виконання рішень, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Таким чином, процесуальний порядок застосування примусових заходів звернення стягнення на майно боржника, на заробітну плату (заробіток, доходи, пенсію, стипендію), застосування інших заходів, передбачених рішенням, за яким боржник зобов`язаний особисто виконати певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок застосування кожного заходу примусового виконання рішення має специфічні риси, які повинні враховуватись державним виконавцем вже у процесі виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 68 Закону № 1404-VІІІ стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Так, виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом.

Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника визначений, також розділом Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 р. № 512/5, у якому зазначено, що звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Судом встановлено, що з метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 3680089, а в подальшому прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, яка була направлена за його місцями роботи до ТОВ «Ольвія Електро», ТОВ «Єврокомм ЛТД» та ТОВ «Компанія Ольвія» для виконання.

З довідок про доходи, наявних у матеріалах виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_1 займав та займає посаду комерційного директора ТОВ «Ольвія Електро», ТОВ «Єврокомм ЛТД» та ТОВ «Компанія Ольвія» заробітна плата якого становить: за 2008 рік - 16255,88 грн.; за 2009 рік - 15882,79 грн.; за 2010 рік - 48000,00 грн.; за 2011 рік - 48000,00 грн.; за 2012 рік - 47635,96 грн.; за 2013 рік - 48000,00 грн.; за 2014 рік - 21092,11 грн.; за 2015 рік - 19000,00 грн.; за 2016 рік - 45847,03 грн.; за 2017 рік - 49228,23 грн.; за 2018 рік - 55200,00 грн.; за 2019 рік - 87818,76 грн.; за 2020 рік - 52000,00 грн.; за 2021 рік - 28000,00 грн. (за період з 01.01.2021 р. по 30.04.2021 р.).

У відповідності до вказаних даних про доходи боржника, зазначених у довідках, державним виконавцем був здійснений розрахунок заборгованості від 03.03.2021 р.

Тобто, відображені в оскаржуваній довідці-розрахунку дані про доходи боржника відповідають даним, зазначеним у довідках про його доходи боржника з місць роботи.

Разом з тим, посилання заявника на неврахування суми в розмірі 10665,25 грн. у розрахунок заборгованості в рядку «липень 2019 року» є безпідставними, оскільки як вбачається з довідки-розрахунку, вказана сума, хоча й сплачувалась одним платіжним дорученням, була розбита державним виконавцем по 1006,25 грн. щомісячно, відповідно під час складення розрахунку заборгованості вказана сума державним виконавцем була розбита по місяцям (січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2019 року).

Крім того, постановою від 03.03.2021 р. про виправлення помилки у процесуальному документі, державним виконавцем після здійснення цього перерахунку виправлено помилку в постанові від 01.12.2020 р. про накладення штрафу, зменшивши розмірі штрафу, що підлягає стягненню з боржника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що 03.03.2021 р.головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є. складено довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та винесено постанову провиправлення помилки у процесуальному документі, виключно на підставі наявної інформації з дотримання вимог закону.

За таких обставин, оскільки під час вчинення дій у виконавчому провадженні № 3680089, які оскаржуються, головний державний виконавець Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Л.Є.діяла у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку держаного виконавця права чи свободи заявника вказаними діями порушені не були, у зв`язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мороз Лея Євгенівна, ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: