Справа № 715/2598/20
Провадження № 2/715/55/21
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з січня 2009 року вони із відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали у господарстві батьків відповідача у с. Поляна Чернівецького району Чернівецької області. Та через те, що відповідач зловживав алкоголем, ображав її та застосовував відносно неї фізичну силу, вона не дивлячись на те, що вже була вагітною була змушена перейти проживати до своїх батьків в с. Привороки Чернівецького району Чернівецької області.
Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_3 , однак, враховуючи те, що вони із відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька були записані відповідно до ст. 135 СК України та батьком дитини зазначено ОСОБА_4 .
Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 18 червня 2021 року позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просила суд позов задовольнити. В судове засідання 15.07.2021 року остання не з`явилася, однак, надіслала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в жодне судове засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив та не просив справу слуханням відкласти, відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Відповідно до ст. 125 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.2 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
З наведеного вбачається, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.07.2010 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками зазначені « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_1 ».
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, обставини на які вказувала позивачка про те, що сторони проживали спільно однією сім`єю, хоча шлюб офіційно не зареєстрували. Відповідач зловживав алкоголем, ображав позивачку та застосовував відносно неї фізичну силу, вона вже будучи вагітною перейшла проживати до своїх батьків в с. Привороки Чернівецького району Чернівецької області, де пізніше і народила дитину. Батьки їй усіляко допомагали, батько ж участі у вихованні та утриманні доньки не приймав.
Ухвалою Глибоцького суду від 22 грудня 2020 року по справі призначено судово генетичну експертизу на вирішення якої поставлено питання чи є відповідач ОСОБА_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 .
Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).
Встановлено, що на неодноразовий виклик експертів для проведення судово - генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства ОСОБА_2 не з`являвся.
До суду надійшло повідомлення Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» про неможливість проведення експертизи у зв`язку з неявкою відповідача для відбору біологічних зразків.
Судом неодноразово направлялися листи відповідачу про явку до суду, в тому числі попереджалося про наслідки ухилення від проведення експертизи, проте останній в судові засідання не з`явився.
Таким чином, судом було вжито заходи для проведення експертизи та забезпечення явки до експертної установи відповідача для відібрання біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, проте останній від проведення експертизи ухилився.
Статтею 109 ЦПК України встановлено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
З огляду на викладене вище та оцінивши докази, надані позивачкою на підтвердження своїх вимог, враховуючи ухилення відповідача від проведення експертизи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог і вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі ст.ст.125, 128, 145 СК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13, 76,81, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження 26, складений 05 липня 2010 року виконавчим комітетом Тарашанської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, матір`ю якого зазначена « ОСОБА_1 » .
Внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 05 липня 2010 року за №26, а саме: у рядку "батько" зазначити батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянина України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с.Привороки Чернівецького району Чернівецької області, судові витрати в сумі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя