ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року м. Чернівці

справа № 723/1641/20

провадження №22-ц/822/774/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», товариства з обмеженою відповідальністю «Анекс Тур Турагенство», третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області, про стягнення збитку за невиконання договору на туристичне обслуговування та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Яківчика І.В.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», товариства з обмеженою відповідальністю «Анекс Тур Турагенство» про стягнення збитку за невиконання договору на туристичне обслуговування та стягнення моральної шкоди.

Просили суд стягнути з відповідачів моральну шкоду по 10 000 грн. кожному, а також стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 31 100 (тридцять одна тисяча сто) гривень, витрати на правничу допомогу в сумі 11 335 (одинадцять тисяч триста тридцять п`ять) гривень 20 коп.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 800 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

Вважають, що наданий розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, а вказаний в ньому час завищеним. Зокрема на складання відзиву на позовну заяву від 10 лютого 2020 року та відзиву на позовну заяву в новій редакції від 12 серпня 2020 року було витрачено адвокатом по дві години часу, однак зміст відзивів за своєю суттю є практично ідентичним, а тому встановлення однакового часу на їх підготовку є невиправданим.

Крім того, у розрахунку зазначається, що на судове засідання 19 червня 2020 року адвокатом витрачено 1 год.27 хв., однак, з протоколу судового засідання вбачається, що з моменту відкриття судового засідання 10:09:35 до оголошення перерви 10:27:56 пройшло 18 хв., а не 1 год. 27 хв. як зазначено у розрахунку.

19 жовтня 2020 року в розрахунку зазначено час 23 хв., однак з протоколу судового засідання вбачається, що з моменту продовження слухання справи 10:38:35 до оголошення перерви 10:47:09 пройшло 9 хв., а не 23 хв. як зазначено у розрахунку.

27 січня 2021 року в розрахунку зазначено час 1 год. 45 хв., однак з протоколу судового засідання вбачається, що з моменту продовження слухання справи 15:12:27 до закінчення підготовчого засідання 16:38:03 пройшло 1 год. 26 хв., а не 1 год. 45 хв. як зазначено у розрахунку.

29 квітня 2021 року в розрахунку зазначено час 4 год. 14 хв., однак з протоколу судового засідання вбачається, що з моменту відкриття судового засідання 11:10:36 до закриття судового засідання 15:02:45 пройшло 3 год. 52 хв., з яких 1 год. 24 хв. суд перебував у нарадчій кімнаті, а загальний час судового розгляду на якому був присутній представник відповідача становить 2 год. 28 хв.

Таким чином, у наданому відповідачем розрахунку було необґрунтовано та безпідставно збільшено час, який витрачено на участь його адвоката у судових засідання. В свою чергу, суд першої інстанції, не взяв до уваги протоколів судових засідань та вказану у них тривалість, дійшовши помилкового висновку про співмірність, обґрунтованість та розумність заявлених відповідачем витрат, а також не пересвідчився в тому, чи їх було фактично надано.

Вважає, що при відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу належить ураховувати лише той час, який адвокат провів у засіданні, оскільки час коли суд перебував у нарадчій кімнаті виходить за межі участі адвоката у судовому засіданні.

Крім того вказують, що ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не отримували заяви відповідача щодо ухвалення додаткового рішення з додатками, серед яких міститься акт приймання-передавання наданих послуг. Незважаючи на те, що відповідач надав копію заяви з додатками, суд першої інстанції не надсилав її позивачам.

Вказують, що позивачі, які не отримували та яким не було відомо про наданий розрахунок, а також про зазначені в ньому послуги, витрачений на них час, фактично були позбавлені можливості надати свої заперечення щодо заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення та стягуючи з позивачів на користь відповідача ОСОБА_3 12 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат є обґрунтованим, пропорційним до предмета позову, відповідає умовам укладеного договору та підтверджений відповідними доказами.

Проте повністю з таким висновком не погоджується колегія суддів.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У Рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача ОСОБА_3 у даній справі представляв адвокат Ясиновський Р.М. на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2021 року. Відповідно до умов договору про надання правової допомоги, година роботи адвоката визначена у розмірі 1000 грн. (Т. 2 а.с.4).

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції клопотання про ухвалення додаткового, в якому просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу та надав відповідні докази.

Зокрема, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції акт приймання-передавання юридичних послуг, квитанцію до прибуткового касового ордеру №3-21 від 29 квітня 2021 року на суму 12 800 грн (т.2 а.с.5-7).

Відповідно до акту наданих послуг з надання професійної правничої допомоги , адвокат Ясиновський Р.М. надав ОСОБА_3 такі послуги:

- усна консультація та обрання правової позиції (0:30 год.) вартістю 500 грн;

- підготовка відзиву на позовну заяву (2 год.) вартістю 2000 грн;

- відзив на позовну заяву в новій редакції (2 год.) вартістю 2000 грн;

- заява про виклик та допит свідка від 19 жовтня 2020 року (15хв.) вартістю 250 грн.

- клопотання про долучення доказів від 18 жовтня 2020 року (15 хв.) вартістю 250 грн.

- участь у судовому засіданні 19 жовтня 2020 року (23 хв) вартістю 300 грн.

- участь у судовому засіданні 27 січня 2021 року (1 год 45 хв) вартістю 1450 грн.

- участь у судовому засіданні 29 квітня 2021 року (4 год 14 хв) вартістю 300 грн.

У апеляційній скарзі позивачі висловлюють свої заперечення щодо розміру заявлених ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу. Посилаються на те, що вони були позбавлені можливості висловити свої заперечення у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2020 року ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс та очікує понести становить 6000 грн.

Разом з тим, 30 квітня 2021 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 800 грн. До заяви додав копію акту наданих послуг, квитанцію про їх оплату та копію заяви з додатками для сторін.

Апеляційним судом встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій міститься детальний опис наданих адвокатом послуг, витрачений ним час та вартість цих послуг, судом першої інстанції сторонам не направлялось. Водночас колегія суддів звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 було заявлено орієнтовний розмір судових витрат, які він очікує понести 6000 грн, при цьому детального опису таких витрат відзив не містив.

Вказане у своїй сукупності підтверджує доводи апеляційної скарги про те, що позивачі були позбавлені можливості висловити свої заперечення проти розміру заявлених ОСОБА_3 витрат на правову допомогу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи докази колегія суддів вважає за можливе визначити розмір витрат, що підлягає відшкодуванню, з урахуванням заперечень з боку позивачів висловлених у апеляційній скарзі.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Апеляційним судом встановлено, що 12 червня 2021 року ОСОБА_3 подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_5

04 серпня 2021 року позивачі подали до суду позовну заяву в новій редакції. Відзив на позовну заяву в новій редакції подали лише відповідачі - товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», товариство з обмеженою відповідальністю «Анекс Тур Турагенство». Натомість відзиву на позовну заяву в новій редакції, поданого ОСОБА_3 матеріали справи не містять.

Отже, включені ОСОБА_3 до розрахунку витрати на складання відзиву на позовну заяву в новій редакції вартістю 2000 грн. не підлягають стягненню, оскільки відсутні докази фактичного надання йому такого виду правничої допомоги.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що при відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу належить ураховувати лише той час, який адвокат провів у засіданні, оскільки час коли суд перебував у нарадчій кімнаті виходить за межі участі адвоката у судовому засіданні.

Так, у частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 910/7586/19.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що час, який адвокат Ясиновський Р.М. витратив на очікування початку судового засідання та виходу суду з нарадчої кімнати, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Інші заявлені ОСОБА_3 до стягнення витрати на професійну правничу допомогу відповідають принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, складності справи та виконаній адвокатом роботі.

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід змінити та стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 800 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Додаткове рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2021 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 800 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк