РІШЕННЯ

Іменем України

07.07.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Ільчишин З.Р.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів» Куліша Т.Л.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення коштів -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 про стягнення коштів за туристичні послуги в розмірі 79 047 грн. та судових витрат які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 750 грн. В обґрунтування позову вказує, що 17.02.2020 року вона уклала договір на туристичне обслуговування №KSD24060CH через тур агента фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 , з туроператором Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» На виконання вказаного договору позивачем 17.02.2020р. на рахунок тур агента ФОП ОСОБА_2 сплачено повну суму тур продукту, а саме 79 047 грн. 17.03.2020р. (за три місяці до отримання послуги) в зв`язку з поширення епідемії коронавірусної інфекції до початку туристичної подорожі, позивач вирішила скористатись своїм правом розірвання договору на туристичне обслуговування. Того ж дня тур агент ФОП ОСОБА_2 подала тур оператору ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів» заяву про анулювання бронювання. Оскільки коштів повернуто не було, позивач 13.05.2020 року подала заяву про одностороннюю відмову від договору на туристичне обслуговування, однак відповідач кошти не повернув. Покликаючись на норми договору, просить стягнути з відповідача ТзОВ «Музенідіс Травел Львів» сплачені кошти за туристичні послуги в розмірі 79 047 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 18.08.2020 року Дзеньдзюри С.М. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 07.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача повідомив, що кошти в розмірі 79 047 грн. було повернуто. На запитання головуючого чи відмовляється він від позову вказав, що позов підтримує бо його довірителька не бажає відмовлятись від позову, пояснив, що коли він відмовиться від позову, відповідач звернеться з вимогами до його клієнтки, «щоб стягнути кошти які вони повернули». Щодо стягнення з відповідача судових витрати вказав, «ще не знає як в даній ситуації повестись, бо чому повернули кошти а позов не визнають йому не зрозуміло». У разі задоволення позову у мотивувальній та резолютивній частині рішення просив зазначити, що відповідачем кошти його довірительці було повернуто. У відповіді на відзив від 30.11.2020р. представник позивача вказав що 21.09.2020 року вся сума коштів, раніше отримана відповідачем була перерахована на рахунок третьої особи ФОП ОСОБА_2 , яка того ж дня перерахувала 79 047 грн. позивачу. Зазначив, що доказами в даній справі підтверджено, що як на день пред`явлення позову (15.08.2020р.) так і на день відкриття провадження у даній справі (18.08.2020р.) предмет спору мав місце, так як у відповідача у вказані дати була заборгованість перед позивачем на суму 79 047 грн., яку відповідач повинен був повернути. Позовні вимоги підтримав повністю, просив стягнути з відповідача судові витрати.

Представниця відповідача проти позову заперечила та пояснила, що кошти за туристичні послуги вони в себе не акумулюють, а відразу перераховують нерезидентам в цю країну де мав відбутися відпочинок. У зв`язку з «Ковідом» склалась ситуація коли уряд країни, зокрема Греції, прийняв рішення про захист туристичного бізнесу, зокрема видачу ваучерів туристичними операторами і готелями, так як вони не можуть прийняти туристів, ці ваучери повинні були діяти протягом 18 місяців і проплачені в цю країну кошти ніхто не повернув. Всі туристи зрозуміли ситуацію, не вимагали повернення грошей і перенесли свої тури, або тримають ваучери для їх реалізації в подальшому. На прохання ФОП ОСОБА_2 вони пішли на те, що погодились повернути свої кошти (нерозподілений прибуток). Дана ситуація виникла не з їх вини. В поданому на адресу суду відзиві, вказала що повернення коштів позивачу не може вважатись визнанням позову, їхні дії спрямовані на врегулювання конфлікту та збереження ділової репутації й недопущення підривання довіри туристів до туроператора, уникнення масового звернення туристів до судових органів. Просила припинити провадження по справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що гроші були повернуті відповідачем, у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_2 була подана відповідна заява. Кошти були отримані позивачем в повному обсязі а тому немає предмету позову. Заява про витрати на правову допомогу позивачем була подана після того, як йому було повернуто всю суму.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Представник позивачки звернувся в суд з позовом про стягнення коштів з відповідача за туристичні послуги в розмірі 79 047 грн. та судових витрат.

Після відкриття провадження, 30.09.2020 року представник позивача долучив до матеріалів справи платіжне доручення №729 від 21.09.2020 року про перерахування коштів від ФОП ОСОБА_2 в розмірі 79 047 грн. ОСОБА_5 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору. Однак зі змісту вказаної норми вбачається, що суд може закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Такий висновок зробив Верховний суд у постанові від 09.09.2020р. (справа №750/1658/20). Якщо предмет позову став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. До таких висновків дійшов Верховний суд у постановах від 10.04.2019р. (справа №456/647/18) та від 13.05.2020р. (справа №686/20582/19-ц).

Незважаючи на задоволення відповідачем через третю особу вимог позивача про повернення коштів за туристичні послуги, представник позивача від позову не відмовився, мотивувавши це тим, що його клієнтка не бажає відмовлятись від позову, а також у зв`язку з вимогою стягнути понесені у даній справі судові витрати.

Оскільки сума позову в розмірі 79 047 грн. були перераховані ОСОБА_5 і з приводу повернення цих коштів у позивача немає ніяких претензій, то суд приходить до висновку, що після відкриття провадження і до призначення справи до судового розгляду предмет позову став відсутній. Разом з тим, представник позивача не відмовився від позову, а наполіг на розгляді справи по суті. З огляду на викладене, такий позов до задоволення не підлягає.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

П.2 ч.2, ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з п.9 ч.2 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Нормами п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Незважаючи на те, що спір виник з вини відповідача, дії сторони - представника позивача, були спрямовані на підтримання позовних вимог за відсутності предмета спору, а тому, на думку суду, слід застосувати аналогію закону, зокрема п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України і такі дії представника позивача розцінити як зловживання процесуальними правами. Зважаючи на викладене, судові витрати повністю покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_3 до ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів» ,третя особа ОСОБА_2 ,про стягнення коштів - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Франківський районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Музенідіс Тревел Львів'', 79013, м.Львів, вул. Русових,7, .

Третя особа:ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Дзеньдзюра С.М.