ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Соловей Г.В.,

з участю секретаря - Момот Л.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

за участю відповідача - ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі на утримання двох неповнолітніх доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 8000,00 грн щомісячно від дати подання позовної заяви до настання повноліття кожним із дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2009 році між ними було зареєстровано шлюб, під час якого народились дві доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є інвалідом. 07.11.2019 шлюб між сторонами розірвано. Наразі обидві доньки проживають разом з позивачкою та перебувають на її утримані. Відповідач в добровільному порядку щомісяця надає матеріальну допомогу в розмірі 2640,00 гривень. Рішення суду було поділено спільно нажите майно, а саме трьох кімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач проживає у вказаній квартирі, проте він відмовився повністю сплачувати комунальні послуги, та розірвав договори про надання комунальних послуг по вказаній адресі, в якій ми проживаємо. Після цього позивач додатково почала нести витрати на всі комунальні послуги по квартирі приблизно в розмірі 2000,00 гривень і їй стало дуже складно утримувати дітей.

Також вказала, що донька є дитиною-інвалідом, однак в силу відсутності коштів вона не має можливості забезпечити дитину належним профілактичним та щорічним лікуванням. В літку, 2020 року донька їздила відпочивати в санаторій, на що нею було витрачено суму в розмірі 4250,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2021 відкрито спрощене позовне провадження.

10 червня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що позивачка приховує, що донька ОСОБА_9 є учнем Державного професійно-технічного навчального закладу «Фастівський центр професійно-технічної освіти» та отримує дохід у вигляді щомісячної стипендії в розмірі 490 грн, матеріальної допомоги в грудні в розмірі 145 грн, премії в розмірі 250 грн та індексації в розмірі 16,17 грн. Вказав, що позивачка звернулась до суду 01 березня 2021 року, а ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_10 виповнилось 18 років.

Крім того вказав, що між ними в судовому порядку була поділена трикімнатна квартира та Фастівським ЖЕК було поділено особистий рахунок та укладено окремий договір, згідно якого він сплачує 50 відсотків вартості комунальних послуг за ЖЕК, за газопостачання, та доставку газу, за електроенергію, за водопостачання та водовідведення.

Також відповідач зазначає, що він, позивач та діти проживають в одній квартирі, він купує за потреби дітям одяг, взуття, продукти харчування, разом з дітьми вони відвідують кафе.

У зв`язку з тим, що старша донька досягла 18 років, він самостійно сплачує на користь позивача аліменти на утримання доньок у встановлено законом розмірі, просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

30 червня 2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вказала, що відповідачем жодним чином не наводиться та не надано доказів того, що донька ОСОБА_9 досягла 23-річного віку, не продовжує навчання, не потребує матеріальної допомоги, офіційно працевлаштована та про відсутність у нього можливості надавати таку допомогу. З відзиву тільки вбачається те, що відповідач намагається скинути з себе матеріальний тягар шляхом покладання його на власну дитину, яка намагається навчатися на відмінно, щоб мати можливість перекрити свої дрібні потреби під час навчання. Також відповідач не надає суду доказів, що він допомагає дочці ОСОБА_10 подолати хворобу, не надавав коштів на її лікування, коли слуховий апарат, який підійшов дочці, котував 38000,00 грн. Всі ці витрати на придбання лікарських засобів, прийом лікарів, поїздки пов`язані з лікування, витрати на їжу, одяг, речі для навчання несе позивач.

Відповідач отримує заробітну плату в розмірі 20000,00 грн та придбав однокімнатну квартиру, проте намагається приховати свої доходи з метою ухилення сплати аліментів у повному обсязі та мінімізувати участь у вихованні і розвитку своїх дітей.

06 липня 2021 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких вказав, що позивачка звернулася до суду із вимогою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а не про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. Також додаткові витрати на дитину стягуються шляхом подання окремого позову.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначив, що він не відмовляється від сплати аліментів, щомісячно їх сплачує, що підтверджується квитанціями і буде в подальшому сплачувати.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що 04 липня 2009 року укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2019 року було розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 01 серпня 2020 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась дочка ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дочка ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено відповідними доказами, зокрема, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року про затвердження мирової угоди, між сторонами було поділено трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та наразі вони продовжують проживати разом з дітьми у вказаній квартирі.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року віком до 6 років встановлений в розмірі - 1921 грн, з послідуючим зростанням, від 6 до 18 років встановлений в розмірі - 2395 грн, з послідуючим зростанням.

Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, позивач зазначила, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, старша дитина навчається, має інвалідність та вона витрачає кошти на її лікування.

Згідно довідки наданої ТОВ «Фріго Україна» 30 квітня 2021 року, заробітна плата відповідача за період з березня 2019 року по квітень 2021 року склала 275866,84 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав, що він сплачує аліменти на утримання дітей в добровільному порядку в розмірі, визначеному законодавством України. Згідно наданих квитанції відповідач з 04 грудня 2019 року по квітень 2021 року сплачував аліменти в середньому по 1320 грн в місць на кожну дитину та після повноліття дочки ОСОБА_10 - аліменти на дочку ОСОБА_11 у розмірі трьох тисяч.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дитини і повинен їх виконувати, та враховує наступні обставини, що відповідач є особою працездатного віку, працює та отримує заробітну плату, щомісяця перераховує кошти на утримання дітей, а позивач в свою чергу не надала доказів та не обґрунтувала заявлений нею розмір аліментів на підтвердження правильності і справедливості визначеного нею розміру аліментів в розмірі 8000,00 грн, а тому суд вважає, з врахуванням всіх наданих доказів, позов підлягає частковому задоволенню, визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі 4000,00 грн до досягнення дітьми повноліття.

Щодо посилання позивача про понесення нею додаткових витрат на утримання старшої дочки ОСОБА_10 у зв`язку з її інвалідністю та про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Крім того, відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частинами 1, 3 ст. 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При подачі позову, позивачем не було заявлено вимоги про стягнення додаткових витрат, та про стягнення аліментів у зв`язку з навчанням. В судове засідання представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог. Разом з тим, дана заява була відхилена судом в зв`язку з пропуском строку її подачі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908,00 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,258,259,263,265,268,280-284,430 ЦПК України, ст.18, 180,182,184,191 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідент.номер: НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідент.номер: НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн щомісячно, починаючи з 01.03.2021 року до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини позову відмови.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави 908,00 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27 липня 2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей