Справа № 372/35/21
Провадження № 2-614/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г.В.

при секретарі Ковшобі А.К.

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у вдікритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2021 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» про захист прав споживачів, а саме просить визнати договір позики № 1704101 від 08.10.2020 року недійсним.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ТОВ «Лінеура Україна» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, звертає увагу суду, що нею не було підписано даний договір. Зазначає, що відповідачем не було повідомлено їй всю необхідну інформацію щодо умов договору. Вважає, що відповідач скористався тим, що позивачу як позичальнику об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписання оспорюваного договору, і позивачка була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач в порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» не надав відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору. Крім того, зазначає, що позивачем не надано будь-яких доказів того, що саме позивачкою підписано електронним цифровим підписом заяву про приєднання умов, оскільки позивачем не надано ані відомості про сертифікацію ключа ЕЦП відповідача, ані відомості про особистий ключ підписувала, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті, при цьому, відповідач заперечує факт підписання даної заяви. Також зауважує, що відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Звертає увагу, що договір про надання позики на умовах фінансового кредиту укладений між позивачкою та відповідачем містить ознаки кредитного договору. Також, в оспорю ванному договорі не була вказана ціна та сукупна вартість кредиту. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтованої вартості. Однак, працівниками відповідача було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано позивачці розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв`язку з цим реально нарахований позивачці відсоток за користування кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів. Зазначає, що відповідачем було введено позивачку в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема, на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та не було зазначено нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Її було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що вона погодилась на укладення зазначених договорів. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так які позивачці запропонували укласти договір фактично відомих лише відповідачі умовах. Звертає увагу, що розмір нарахованих відсотків за кредитним договором, укладеним між нею та відповідачем значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. А тому вважає, що вказаний правочин є недійсним.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 травня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка в судове засідання не з`вилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позову у повному обсязі та у задоволенні просить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідач має статус фінансової компанії із 100% іноземним капіталом, внесене до державного реєстру фінансових компаній, здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виданої відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 529 від 04.04.2019. Відповідно до ліцензії Відповідач надає послуг з онлайн-кредитування. Послуги надаються під торговою маркою «Credit7».

Судом досліджено та з`ясовано, що дійсно між позивачкою та відповідачем існують договірні відносини, однак не за № 1704101 від 08.10.2020, як вказано позивачкою, а за номером договору № 1065521 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 20.09.2020 року.

Відповідно до вказаного Договору № 1065521 від 20.09.2020 року Відповідач надав позивачці в кредит грошові кошти в сумі 7000 гривень строком на 30 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позивач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Договір містить усі істотні умови кредитного договору, що визначені ЗУ «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг»: предмет договору, сума кредиту, строк кредиту, мета отримання кредиту, тип процентної ставки, визначені орієнтовна реальна ставка, та загальна вартість кредиту. Пунктом 1.4 Договору погоджена фіксована процентна ставка, яка залежить від фактичного виконання позивачем зобовязань за Договором.

У відповідно до розділу 4 Договору за ініціативою позивача 20.10.2020 сторони уклали додатковий договір до Договору, відповідно до якого строк користування кредитом продовжено 20.11.2020.

Перед укладенням кредитного договору відповідач шляхом розміщення на власному офіційному інтернет-сайті за посиланням www.credit7.ua надало позивачцідоступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де міститься інформація про перелік, умови та порядок надання фінансових послуг, оприлюднено правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах споживчого кредиту ТОВ «Лінеура Україна», та примірні кредитні договори, які укладає відповідач за вибором клієнтів. Також міститься інформація про процентні ставки, максимальний строк кредиту, максимальну суму кредиту, умови внесення змін та доповнень договору тощо.

Так, на головній сторінці сайті в розділі «Про нас» міститься інформація щодо розміру стандартної процентної ставки, яка дорівнює 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, та реальної річної ставки за користування кредитом (693,50% річних). Зазначена процентна ставка є зваженою, відповідає середньому показнику на фінансовому ринку.

Розмір стандарної процентної ставки затвердженої Наказом Товариства від 17.03.2020 за № 11-ОД, що оприлюднений на головній сторінці Сайті в розділі «Про нас». Відповідно до Наказу стандартна процентна ставка застосовується для усіх договорів, які укладаються з клієнтами, у межах встановленого строку надання кредиту, а також у межах продовженого строку за відповідними додатковими договорами.

Договір має повну відповідність затвердженому у Товаристві примірному договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що діяв на момент укладення Договору та оприлюднений на сайті.

Окрім цього, перед підписанням кредитного договору в ІТС Товариства позивачка підтвердила письмово своє ознайомлення з інформацією про розмір процентної ставки та порядок нарахування і сплати процентів, розмір штрафних санкцій за невиконання Договору, вартість кредиту, строк кредиту та згоду з умовами договору, шляхом проставлення відповідної відмітки в чек-боксі та натискання клавіши. Без зазначеної дії технічно не можливо перейти до наступного етапу підписання електронного договору.

Основні умови кредитування також містяться в паспорті споживчого кредиту, який позивачка підписала перед укладенням Договору.

Тобто, перед укладенням Договору позивачці була надана уся необхідна та достовірна переддоговірна інформація, зокрема що передбачена ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг».

Отже, позивачка мала змогу та повинна була перед прийняттям рішення про отримання кредиту самостійно оцінити свої потреби в його отриманні, а також свою фінансову спроможність своєчасно погашати та обслуговувати такий кредит.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов&apos;язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов&apos;язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1047, 1055 ЦК України, договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі.

п. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

Вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналого власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають мітитися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, відповідно до п. 6 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС), що міститься на Сайті Товариства за посиланням www.credit7ua у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію». Порядок укладення договір Товариством визначено в затверджених правилах, які є невід`ємною частиною Договору.

Використання позивачкою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання товариством аналогу власноручного підпису уповноваженою особи Товариства та відтиску печатки товариства при підписання Договору, погоджено позивачкою шляхом приєднання до Публічної пропозиції ТОВ «Лінеура Україна» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 17.01.2020 року, яка розміщена на сайті за посиланням www.credit7ua

Договір підписано з боку Товариства - використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства з боку позивачки - одноразовим ідентифікатором, що отриманий нею на її фінансовий телефонний номер, зазначений у анкеті клієнта НОМЕР_1 , що відповідає приписам п. 6 ст. 3 та ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», п. 12 ч. 1 ст. 1, ст. 17 ЗУ «Про електронні довірчі послуги» та Правилам.

Прийняття (акцептування) позивачкою Публічної пропозиції відбулося шляхом проставлення нею на інтернет-сторінці Товариства https:/credit7.ua, яка є частиною Інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Товариства в розділі «Реєстрація» відмітки в чек-боксі напроти гіперпосилання «я ознайомлений зі змістом Правил, Публічною пропозицією, приймає їх в повному обсязі та надаю Згоду на обробку персональних даних» та натискання клавіші «Далі».

Зазначене підтверджується пунктом 1) процедури укладення електронного договору, а також скріншотом відповідного вікна ІТС Товариства-здійснення відповідного кроку при реєстрації.

Укладаючи Договір про використання аналого власноручного підпису для вчинення правочинів, позивачка та відповідач погодили використання в майбутньому електронного підпису одноразовим ідентифікатором та використання відповідачем аналогу власноручного підпису зі сторони відповідача для підписання документів правочинів, зокрема: доступних в Особистому кабінеті, в тому числі, але не виключно: паспорт споживчого кредиту, правочинів в електронній формі, що передбачають отримання позивачем кредитів від відповідача; правочинів, що передбачають внесення будь-яких змін (доповнень) до правочинів укладений сторонами в Особистому кабінеті, повідомлень, що направляються сторонами один одному, інших документів, доступних в Особистому кабінеті (п. 2 Публічної пропозиції).

У відповідно до розділу 5.9 Правил, Договір було укладено за такою процедурою:

1). Реєстрація позивача на Сайтів відповідача, підтвердження ознайомлення зі змістом Правил. Приймання їх в повному обсязі та надання згоди на обробку персональних даних.

2). Подання позивачкою анкети-заявки на отримання кредиту, в якій, зокрема, зазначено ідентифікаційні дані позивачки, бажані умови кредитування та реквізити банківської карти позивачки для перерахування суми кредиту.

3). Перевірка відповідачем наданої позивачкою інформації та прийняття рішення. Відповідач здійснив ідентифікацію позивачки, провів оцінку її платоспроможності та достовірності наданої нею інформацію за допомогою спеціальної багаторівневої автоматизованої системи прийняття кредитних рішень. Верифікація банківської карти позивача відбулася за допомогою системи BankId. Окрім того, з цією метою відповідач здійснив відповідні запити до відповідних бюро кредитних історій.

4). Прийняття позивачкою пропозиції (оферти), шляхом натискання відповідної клавіші, що висловлює її згоду в Особистому кабінеті позивачці.

5). Надсилання відповідачем позивачці на її номер телефону, вказаний при реєстрації як контактний (фінансовий): НОМЕР_1 одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності для підписання Договору.

6). Введення позивачкою одноразового ідентифікатора у відповідному вікні на Сайті та одночасне направлення відповідачу електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором.

7). Направлення відповідачем примірника Договору на електронну пошту та в особистий кабінет позивачки, де він зберігається та є доступним для перегляду і роздрукування в будь-який час. Вказаний спосіб надання примірника Договору відповідає п. 5.24 Правил. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього закону є оригіналом такого документа.

Підписання Договору відбулося 20.09.2020 року об 17:13:28. Інформація про прізвище, ім`я та по-батькові позивачки, яка підписала Договір, місце проживання, ідентифікаційний номер, паспортні дані, відомості про дату та час підписання Договору згенеровано в момент підписання Договору, містяться в розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» та у відповідному розділі Додатку № 1 до Договору.

З аналогічною процедурою був укладений і додатковий договір до договору.

Отже, оскільки Договір підписаний позивачкою, шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної ЗУ «Про електрону комерцію». За таких обставин, необґрунтованими є твердження позивачки про те, що договір не був підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора та відповідно відсутні підстави вважати його недійсним.

Так як підписання Договору з боку позивачки відбулося у відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а не електронним цифровим підписом, - ЗУ «Про електронний цифровий підпис» до спірного договору не застосовується.

Посилання позивачки на Постанову ВСУ від 12.10.2016 по справі № 916/16/16 є безпідставним, оскільки і предмет спору і зроблені у ній правові висновки є нерелевантними спірними правовідносинами.

Сторони за договором погодили істотні його умови, зокрема: предмет договору, сума кредиту 7700 грн., строк надання кредиту - 30 днів, мета отримання кредиту -споживчі (особисті) потреби, тип процентної ставки - фіксована процентна ставка за користування кредитом (п. 1.4.1, п. 1.4.2 Договору), яка залежить від фактичного виконання позивачкою зобов`язань за договором, визначені орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту (п.1.5-1.7 Договору). Так, відповідно до п. 1.5.2 Договору орієнтована реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору за стандартною ставкою складає 693,50% річних. Пунктом 1.6.2 Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою складає 10990, 00 грн. відповідно на дату укладен6ня Договору за стандартною ставкою складає 10 990, 00 грн. відповідно до п. 1.10 Договору укладення цього Договору не потребує укладення договорів щодо додаткових та супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отримання, обслуговуванням та поверненням кредиту. Зазначена інформація також була надана позивачці в Паспорті споживчого кредиту, який вона підписала перед укладенням Договору.

В зв`язку з неможливістю виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі, у відповідно до розділу 4 Договору, позивачка ініціювала підписання Додаткового договору до Договору від 20.10.2020, відповідно до якого строк користування кредитом продовжено до 20.11.2020 та погоджено проценту ставку за користування кредитом в межах продовженого строку у розмірі 1,9% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (693,50% річних).

Оскільки відповідач не є банківською установою, вимоги постанови правління НБУ від 08.06.2017 № 168, до договору не застосовуються.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що кредит надається відповідачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті. На виконання зазначеної умови відповідач видав кредит в суму 7000 грн. на банківській рахунок позивачки.

Зазначені кошти не були позивачкою повернуті як помилково отримані, ними вона розпорядилась на власний розсуд, натомість ініціювала продовження строку кредиту, сплачувала кредит, що свідчить про справжнє волевиявлення на укладення Договору та користування результатами його укладення.

Договір позики (кредиту) є оплатним. Нарахування процентів за Договором за своєю природою є платою за користування кредитом протягом строку надання кредиту (п.1.4 Договору), що здійснюється у відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Отже, встановлення оплати договору у вигляді процентів не є неустойкою (пенею), регулювання якої відбувається відповідно до ст. 549 ЦК України.

Натомість, відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, за Договором для позивачки встановлена у вигляді сплати штрафних санкцій (розділ 7 Договору). При цьому, сума нарахованих штрафних санкцій за Договором не може перевищувати 50% від суми загальної вартості кредиту, що складається із загальної вартості кредиту, та загальних витрат за Договором і становить 3500 грн. (п.7.5 Договору). Зазначене повністю відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» у період з 01 березня 2020 року нарахування штрафних санкцій за кредитними договорами не здійснюються.

Суд прийшов до висновку, що спірний договір відповідає вимогам діючого законодавства. Перед укладенням договору позивачці була надана вся необхідна детальна інформація для оформлення кредиту в режимі онлайн, про ознайомлення з якого та погодженням позивачка письмово підтвердила в ІТС відповідача та підписавши паспорт споживчого кредиту та сам Договір. Позивачка під час укладання оспорюваного Договору мала необхідну, повну, доступну інформацію, яка за своєю суттю не містила у собі нечіткий, незрозумілий або двозначний зміст, необхідний для здійснення свідомого вибору.

Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладення договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимого цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу в будь-які договірні відносини і проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Отже, звернувшись до відповідача із заявою про отримання кредиту та ініціювавши укладення кредитного договору, а потім і продовження строку користування кредитом, позивачка була обізнана про встановленні відповідачем умови кредитування. Позивачка також не скористалася своїм правом відмовитись від Договору, що передбачене Правилами та ЗУ «Про захист прав споживачів», та не повернула кошти кредиту, використала їх на власні потреби, що свідчить про прийняття нею таких умов, а також про реальне настання правових наслідків, а тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА Україна» про захист прав споживачів, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складений та підписаний: 06.07.2021 року.

Суддя: Висоцька Г.В.