Справа № 1306/6480/12 Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/811/2334/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Савчук Г.Б.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просили стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № СL 600/245/2006 від 22 серпня 2006 року в розмірі 184 319,82 грн. та 674 610,56 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області 16.07.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ; паспорт серія: НОМЕР_4 виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області 16.07.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 48-50 А, р/р НОМЕР_5 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) суму заборгованості за кредитним договором № СL 600/245/2006 від 22.08.2006 року в розмірі 184 319,82 (сто вісімдесят чотири тисячі триста дев`ятнадцять) гривень і 82 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 674 610,56 (шістсот сімдесять чотири тисячі шістсот десять) гривень і 56 копійок пені за прострочення виконання зобов`язань, що разом становить 858 930,38 (вісімсот п`ятдесять вісім тисяч дев`ятсот тридцять) гривень і 38 копійок.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; паспорт: серія Кв № НОМЕР_6 , виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області 16.07.1999 року; адреса: АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 (ідентифікацій номер: НОМЕР_3 ; паспорт серія: НОМЕР_4 виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області 16.07.1999 року; адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 01033 м. Київ, вул. Жилянська, 48- 50 А, р/р НОМЕР_5 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) суму судовий збір в розмірі 1 842,27 ( одна тисяча вісімот сорок дві) гривні та 27 копійок.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем долучено досудову вимогу №22-3-2/54752 від 13 січня 2009 року, згідно якої ЗАТ «ОТП Банк» вимагав у відповідача-позичальника ОСОБА_3 достроково виконати зобов`язання по кредитному договору, протягом 30 днів з моменту отримання вимоги сплатити суму кредиту в розмірі 18327,18 доларів США, суму відсотків за користування кредитом 507,05 доларів США, суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 2775,06 гривень та штраф 75 доларів США.

З долученої до позову копії повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення №893 відповідач ОСОБА_3 отримав цю досудову вимогу 29 січня 2009 року.

Через 30 днів після отримання досудової вимоги, а саме 28 лютого 2009 року дія кредитного договору №СL600/245/2006 від 22 серпня 2006 року достроково припинена за інііативою банку.

Позовна заява датована 17 липня 2012 року вих №30. Новий кредитор як правонаступник АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості через три роки та п`ять місяців, пропустивши строк позовної давності, про застосування якого він заявляє, оскільки не брав участі в суді першої інстанції і був позбавлений можливості заявити про це.

Просить заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 квітня 2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про зміну стягувача у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_3 ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.105-106)

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2021 року залишено без задоволення.

В судове засідання представник «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, однак належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 своєчасно не виконує умови кредитного договору, а відповідач ОСОБА_1 поручилась за виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань, що є підставою для стягнення боргу з відповідачів у солідарному порядку.

З таким висновком суду погодитись не можна із наступних підстав.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526,530,610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення- невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений Кредитний договір № СL 600/245/2006.

22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», правонаступником якого в свою чергу є Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений договір поруки № SR-600/448/2006.

ОСОБА_1 , як поручитель, прийняла на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 його зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань згідно ст.1 договору поруки.

Також ст.1 Договору поруки передбачено, що відповідачі відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно зі ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань перед банком за кредитним договором, Поручитель зобов`язаний здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому банком протягом трьох банківських днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги за адресою, вказаною в договорі поруки.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 25 480,00 (двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесята) доларів США зі сплатою, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 12.00 % (дванадцять цілих відсотків) річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Кредитні кошти надавались банком на підставі кредитної заявки позичальника шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок Позичальника, відкритий у банку. Це підтверджується випискою про рух коштів на рахунку НОМЕР_5 , зазначеному в кредитному договорі.

В свою чергу позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором (зокрема, в п.2 частини № 1 кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов`язання, визначені кредитним договором.

Погашення відповідної частини кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватись позичальником щомісяця у розмірі та в строки визначені у графіку платежів, який є невід`ємним Додатком № 1 до кредитного договору.

В строки, передбачені кредитним договором, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з- п.1.11.1 частини № 2 кредитного договору.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов`язання викладені в п.1.1.,1.5.1.,1.5.1.1. частини № 2 кредитного договору.

За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов`язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 3.1.1. частини № 2 кредитного договору.

Умовами кредитного договору, а саме п.п.3.1.2.,3.1.3.частини № 2 кредитного договору зазначено, що за прострочення виконання боргових зобов`язань позичальник, крім пені, додатково сплачує на користь банку штраф, а саме:

- за прострочення виконання зобов`язань понад 15 календарних днів у розмірі 0,01 відсоток від суми прострочених боргових зобов`язань, але не менше 25,00 грн.

- за прострочення виконання зобов`язань понад 30 календарних днів у розмірі 0,02 відсотки від суми прострочених боргових зобов`язань, але не менше 50,00 грн.

Таким чином, станом на 16 березня 2012 року у позичальника за кредитним договором № CL600/245/2006 від 22 серпня 2006 року існувала заборгованість перед банком в сумі 23086.15 (двадцять три тисячі вісімдесять шість) доларів США і 15 центів, що еквівалентно 184 319.82 (сто вісімдесять чотири тисячі триста дев`ятнадцять) гривень і 82 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості на 674 610,56 (шістсот сімдесять чотири тисячі шістсот десять) гривень і 56 копійок, що складається з :

- залишку заборгованості за кредитом у сумі 18 327,18 (вісімнадцять тисяч триста двадцять сім) доларів США і 18 центів, що еквівалентно 146 324,21 (сто сорок шість тисяч гриста двадцять чотири) гривень і 21 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

- суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 4 758,97 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) доларів США і 97 центів, що еквівалентно 37995,62 (тридцять сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень і 62 копійок за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

- пені за прострочення виконання зобов`язань в розмірі та 674 610,56 (шістсот сімдесять чотири тисячі шістсот десять) гривень і 56 копійок;

Відповідно до п.1.9.1. кредитного договору № СL600/245/2006 від 22 серпня 2006 року банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначенній банком частині у випадку невиконання Позичальником або поручителем чи майновим Поручителем своїх боргових зобов`язань за цим договором. При цьому виконання боргових зобов`язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Відповідно до п.1.9.3 Договору у випадку невиконання позичальником боргових зобов`язань понад 38 календарних днів банк має право в односторонньому порядку розірвати цей договір шляхом відправлення на поштову адресу позичальника відповідного листа. Цей договір вважається розірваним з моменту відправлення на почтову адресу позичальника вищевказаного листа.

13 січня 2009 року ЗАТ «ОТП Банк» надіслав досудову вимогу ОСОБА_3 №22-3-2/54752, згідно якої вимагав в останнього достроково виконати зобов`язання по кредитному договору, протягом 30 днів з моменту отримання вимоги сплатити суму кредиту в розмірі 18327,18 доларів США, суму відсотків за користування кредитом 507,05 доларів США, суму пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 2775,08 гривень та штраф 75 дол. США (а.с.13).

Тобто, Банк на власний розсуд відповідно до ст.1050 ЦК України використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України,та був зобов`язаний пред`явити позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості протягом наступних трьох років.

З долученої до позову копії повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення №893 відповідач ОСОБА_3 отримав цю досудову вимогу 29 січня 2009 року.

Отже, через 30 днів з дня отримання досудової вимоги, а саме 28 лютого 2009 року дія кредитного договору №СL600/245/2006 від 22 серпня 2006 року достроково припинена за ініціативою банку.

ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулися до суду з позовом 03 серпня 2012 року, за межами позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність (зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентами) встановлюється у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (зокрема, до вимоги про стягнення пені), тривалістю в один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

Згідно з приписами статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної даності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали заяви про застосування строків позовної давності, оскільки не брали участі в суді першої інстанції і не були належним чином повідомленими про час та місце розгляду (судова повістка повернута за закінченням терміну зберігання (а.с.45)).

Згідно пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, N 14 встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, щодо позовних вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , то позивачем пропущено строки позовної давності, про застосування яких заявив його представник в суді апеляційної інстанції, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язанння не пред`явить вимоги до поручителя.

Умовами Договору поруки № SR-600/448/2006 від 22 серпня 2006 року не встановлено строку після якого порука припиняється.

У спірних правовідносинах дія договору поруки, укладеного 22 серпня 2006 року з відповідачкою ОСОБА_1 припинилась через шість місяців після дострокового припинення дії кредитного договору (28 лютого 2009 року), тобто 28 серпня 2009 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо ОСОБА_1 .

Такий висновок суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду висловленими у справах №755/2217/15 ц від 22 травня 2019 року; №522/13186/15-ц від 10 червня 2019 року;№299/1135/16-ц від 17 липня 2019 року; №751/2958/16 від 24 липня 2019 року; №635/3720/14-ц від 15 квітня 2020 року.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості з боржника і поручителя солідарно.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 жовтня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 липня 2021 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.