КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою директора ТОВ «СИНАЙ 10» Крамаренка А.Д. на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року про забезпечення позову до подання позовної заяви, постановлене суддею Горбенко Н.О. по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

У С Т А Н О В И Л А :

21.05.2021 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - нежиле приміщення, місцезнаходження якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , нежиле приміщення № 4, обґрунтовуючи тим, що вжиття наведеного забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду в разі прийняття його на користь позивача.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено. Заборонено всім державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусамвчиняти будь-які дії, пов`язані з посвідченням будь-яких правочинів, а також інші реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - нежиле приміщення, місцезнаходження якого знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 , нежиле приміщення № 4, до набрання рішенням у справі законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду, 15.06.2021 року директор ТОВ «СИНАЙ 10» Крамаренко А.Д. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини справи. Вважає, що заявниця безпідставно звернулася до суду з даною заявою, оскільки відсутнє порушення прав останньої внаслідок проведення реєстраційної дії про реєстрацію права власності за ТОВ «СИНАЙ 10», оскільки до апелянта вказане нежиле приміщення належало не заявниці, а ТОВ «ФК «ФАКТОР ПЛЮС», яке набуло його у власність в позасудовому порядку на підставі договору іпотеки. Заявниця не заверталася до суду з позовами про визнання договору іпотеки, кредитного договору або ж договору про відступлення права вимоги недійсними. При цьому зазначає, що заявниця станом на день подання апеляційної скарги самовільно займає спірне приміщення, тим самим протиправно ним користуючись. Апелянт вважає, що дане забезпечення позову безпідставно звужує його права як власника. Судом не дотримано принципу збалансованості інтересів сторін, вжиті заходи забезпечення позову неспівмірні з можливими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Заявни ця звернулася до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки вона не встигла підготувати відзив на апеляційну скаргу, однак, враховуючи скорочені строки розгляду заяви про забезпечення позову, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується позов забезпечується:накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;забороною вчиняти певні дії;встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як зазначила заявниця в заяві про забезпечення позову, вона має намір звернутися з позовом про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування рішення та відповідного запису в державному реєстрі про реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «СИНАЙ 10», мотивуючи тим, що 11.07.2007 року між нею та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено кредитний та іпотечний договори, право вимоги за якими згодом перейшло до АТ «Дельта Банк», а з 21.12.2019 року - до ТОВ «ФК «Фактор Плюс». Вказала, що 23.02.2020 року випадково дізналася, що спірне нежитлове приміщення виставлено на продаж з електронних торгів та більше їй не належить, його власником у витягу з держаного реєстру речових прав зазначено ТОВ «СИНАЙ 10». 19.05.2021 року відбулась продаж спірного нежитлового приміщення на аукціоні ОСОБА_2 , що свідчить про намагання ТОВ «СИНАЙ 10» перепродати спірне нежитлове приміщення.

Колегія суддів вважає, що припущення позивача, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що зробить неможливим виконання потенційного рішення, є обґрунтованим та не порушить баланс прав та законних інтересів сторін по справі.

Крім того, у разі неподання протягом десяти днів позовної заяви заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви , скасовуються судом - ст.. 158 ч.13 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про забезпечення позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу директора ТОВ «СИНАЙ 10» Крамаренка А.Д. залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: