Справа № 450/2767/21 Провадження № 2-з/450/9/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 13.07.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,-

встановив:

суб`єкт звернення просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», що міститься на поточних банківських рахунках в сумі 51 975, 66 грн.

Заяву мотивує тим, що між заявником та Турагентом ФОП ОСОБА_3 , що діє на підставі доручення за Агентським договором № АДТА/17-LVО/00387 від 15.03.2017 р. від імені Туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», що діє від імені та за дорученням Туристичної компанії Mouzenidis Travel S.A., 15.01.2020 року укладено Договір на туристичне обслуговування № РІR18060В6 (далі - Договір), на підставі якого Туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» зобов`язується через Турагента, ФОП ОСОБА_3 забезпечити надання комплексу туристичних послуг. Відповідно до Додатку №1 до Договору, підписаного 27.05.2021 р., тур до Греції повинен був розпочатись 24.06.2021 та закінчитись 03.07.2021 року. Загальна вартість туристичного продукту - 56 439 грн. Протягом січня 2020 - червня 2021 років ОСОБА_4 на користь заявника, на підставі положення Додатку №1 до Договору на туристичне обслуговування від 15.01.2020, було оплачено повну вартість туру. 17.06.2021 р. Турагент ФОП ОСОБА_3 отримала повідомлення від Туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» про те, що в період з 18.06.2021 року по 26.06.2021 р., компанія Mouzenidis Travel Gгеесе, що забезпечує надання туристичних послуг на території Греції, тимчасово не буде обслуговувати клієнтів. 21.06.2021 р. заявником була направлена заява про повернення коштів у сумі 56 439 грн. у зв`язку з повідомленням туроператора про скасування туру в односторонньому порядку від 17.06.2021 р. Додатково повідомляв, що 08.07.21 р. Турагент ФОП ОСОБА_3 повернула частину сплачених коштів, що становила її винагороду за Договором. Туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Львів» належним чином відповіді на заяву про повернення коштів не надав, та коштів у встановлений договором строк (10 днів) не повернув. У соціальних мережах та ЗМІ у червні з`явилася інформація про те, що центральний офіс Mouzenidis Travel в Греції тимчасово призупиняє прийом туристів з України. Причинами таких заходів є тривалі обмежувальні дії (пандемія СОVID-19) на східноєвропейському ринку протягом більше одного року та операційній технічні можливості компанії. Грецька компанія наприкінці червня направила звернення до суду із ціллю досудової санації. Причиною такого звернення у ЗМІ називають борги, що утворились у компанії через припинення туристичного сезону 2020-2021 внаслідок пандемії коронавірусу. Додатково звертаю увагу Суду на те, що на теперішній час існує загроза утруднення повернення коштів в разі задоволення позову, оскільки порушення прав споживача з боку відповідачів відбулося не лише у випадку заявника.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», що міститься на поточних банківських рахунках в сумі 51 975, 66 грн.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Отже, підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак проаналізувавши заяву позивача, судом встановлено, що таке не містить достатнього обгрунтування вжиття заходів забезпечення позовних вимог та даних про те, що Туроператор ТОВ «Музенідіс Тревел Львів», має фінансові труднощі щодо повернення коштів, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду, а саме по собі пред`явлення позовних вимог (через 10 днів) до відповідача ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів», не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 153, 154, 247, 260, 261, 263 ЦПК України, суддя,-

постановив :

в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 13.07.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

СуддяН. Б. Добош