Справа №201/1434/21
Провадження №4-с/463/26/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з скаргою про зобов`язання приватного виконавця Щигарцева І.В. в рамках виконавчого провадження № 59688448 від 01.08.2019 зняти арешт із зарплатного карткового рахунку у ТВБВ № 10020/0349 філія Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», який належить ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що 18.05.2018 Личаківський районний суд м. Львова виніс заочне рішення про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 246 430 грн., після чого приватний виконавець Щигарцев І.В. під час виконання такого рішення 01.08.2019 наклав арешт на кошти боржника. Не погоджується з таким рішенням та має намір його оскаржити після зняття арешту з карткового рахунку. Сам арешт вважає незаконним, оскільки картковий рахунок не використовується в її особистих цілях, а на нього лише надходить заробітна плата. Крім того, зобов`язання зі сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, а тому вважає, що на такі кошти не може бути звернення стягнення за іншими вимогами. Вказане в сукупності характеризує накладений арешт як незаконний, внаслідок чого просить зобов`язати приватного виконавця його зняти.

Представник стягувача у виконавчому провадженні направив до суду письмові заперечення проти скарги, покликаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, арешт накладений відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», який допускає можливість звернення стягнення на заробітну плату боржника та арешту банківських рахунків. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Інших заяв по суті справи не надходило.

В судове засідання скаржник та заінтересовані особи не з`явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Скаржник подала заяву про розгляд скарги без її участі. Заінтересовані особи причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не подали. Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 463/3270/17 за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договорів та стягнення коштів, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.05.2018, яке не оскаржувалось і набрало законної сили (а.с.58-59 справи № 463/3270/17) стягнуто з ФОП « ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 246 430 грн.

Вказане рішення перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцева І.В., що стверджується інформаційною довідкою про виконавче провадження № 59688448 (а.с.10-12). Згідно цієї довідки приватний виконавець 01.08.2019 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а також постанову про арешт майна боржника.

Позивач працює у відділенні поштового зв`язку Харківської дирекції АТ «Укрпошта», що стверджується відповідною довідкою від 22.01.2021 (а.с.21) та даними її трудової книжки, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с.22).

Вона також має картковий рахунок у АТ «Ощадбанк», що стверджується відповідною довідкою (а.с.23).

Положенням статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є, серед іншого, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до частини першої статті 56 цього Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

В свою чергу, в силу вимог частини третьої статті 9 Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Отже, накладення арешту на банківські рахунки боржника, в тому числі зарплатні, не суперечить вимогам Закону, а є лише заходом примусового виконання рішення.

Таким чином, у справі яка розглядається приватний виконавець після виявлення рахунку боржника правомірно наклав на нього арешт, внаслідок чого його не може бути зобов`язано до вчення дій, пов`язаних із зняттям цього арешту.

Як наслідок, приватний виконавець не допустив протиправної бездіяльності, що свідчить про безпідставність поданої скарги і тому суд відмовляє в її задоволенні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 260, 447, 450, 451, 453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.