Справа № 487/4996/21
Провадження № 2/487/2353/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А. в м. Миколаєві, дослідивши на предмет дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2021 року позивач звернулась до суд з вказаним позовом. Просить суд визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя; провести поділ спільного сумісного майна та визнати право власності за ОСОБА_1 на Ѕ частку квартири та визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Звертаючись до суду з позовом позивачем була зазначена повна вартість майна 223390,00 грн. При цьому вартість Ѕ частини квартири зазначено 111695,00 грн. Та зазначена ціна позову відповідно 111695,00 грн.

Разом з тим прихожу до висновку, що зазначена ціна позову не відповідає реальній вартості майна станом на день звернення до суду. Так згідно доданого до позову договору купівлі продажу від 26.11.2019 року ціна квартири за яку її було придбано складала 662750,00 грн.

Таким чином враховуючи вищенаведене ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Крім того позивач ставить вимогу щодо визнання права власності на частку в квартирі як за позивачем так і за відповідачем, тому зазначена ціна позову вочевидь є необґрунтованою.

Також позивачем ставиться одна вимога не майнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної зави не майнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір не сплачено.

Таким чином враховуючи реальну вартість майна позивач має зазначити реальну ціну позову 662750,00 грн.

Сплатити судовий збір в частині вимоги не майнового характеру в розмірі 908,00 грн. ; в частині майнового характеру доплатити судовий збір в розмірі 5510,54 грн. (6627,50 грн. 1116,96 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Згідно з п. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не виконані вищезазначені вимоги. А саме позивачем не додано до позову доказів, що відповідач ОСОБА_3 перебуває на постійній основі за кордоном та не зазначено реального місця його проживання, що позивач самостійно користується квартирою та самостійно несе витрати. Не надано доказів попереднього внесення на депозитний рахунок суду вартості частки квартири.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Лагода