Справа № 161/1288/21
Провадження № 2/161/1514/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинській області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

з участю відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідачів - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0053 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу з влаштуванням літнього кафе; земельна ділянка площею 0,0057 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що випадок своєї смерті ОСОБА_7 залишив заповіт, яким все належне йому майно заповів їй.

Зазначає, що з метою прийняття спадщини вона звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори і на час подання нею заяви, відповідні заяви подали непрацездатна вдова померлого ОСОБА_8 , непрацездатний син ОСОБА_6 , який є особою з інвалідністю ІІ групи, а також син ОСОБА_1 .

В подальшому, ОСОБА_8 , не оформивши право власності на спадкове майно, у вересні 2017 року померла і на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє належне майно заповіла своєму сину - ОСОБА_1 .

Вважає, що її частка майна за заповітом, враховуючи обов`язкові частки спадкоємців за законом, має становити 4/12 від спадкового майна, а саме: вона має успадкувати 4/12 частки житлового будинку, 4/12 частки земельної ділянки площею 57 м.кв. та 17/24 частки земельної ділянки площею 53 кв.м., оскільки половину вказаної ділянки ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13.07.2009 року визнано за нею.

З наведених підстав, просила позов задовольнити. Крім того, просила стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2021 року до участі в справі залучені правонаступники померлого відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

До початку розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник інших відповідачів просили відмовити в задоволенні позову, суду пояснили, що підстави спору відсутні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть сеії НОМЕР_1 від 25.08.2004 року (а.с. 9).

Згідно заповіту, посвідченого 12.05.2004 року державним виконавцем Першої Луцької державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 все належне йому майно заповів ОСОБА_3 (а.с. 8).

Із представлених суду доказів вбачається, що померлому ОСОБА_7 на праві власності належали житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок (а.с. 28-30), земельну ділянку площею 0,0053 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу з влаштуванням літнього кафе та земельну ділянку площею 0,0057 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу, стверджується державними актами на право власності на землю серії ВЛ №006083 та серії ВЛ №043099 (а.с. 12-14).

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

При цьому, як слідує із постанови Першої Луцької державної нотаріальної контори від 20.01.2021 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (а.с. 10-11).

Крім того, як з`ясовано судом із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 також звернулися заяви подали непрацездатна вдова померлого ОСОБА_8 , непрацездатний син ОСОБА_6 , який був особою з інвалідністю ІІ групи, а також син ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

В п. 19 Постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, які визначені ст. 1241 ЦК України, є вичерпний і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

При цьому, як з`ясовано судом, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2009 року в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу відмовлено. Проте, ухвалою апеляційного суду Волинської області від 13.07.2009 року вказане рішення скасоване та провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням між сторонами мирової угоди (а.с. 38-39).

Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивач прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, а тому вважається такою, що прийняла спадщину в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України. Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляла.

При цьому, судом враховується обов`язкова частка членів сім`ї померлого, а тому враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно у вказаних частках.

Крім цього, до часткового задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається із договору про надання правової допомоги від 15.01.2021 року, акту прийому наданих послуг з професійної правої допомоги від 15.06.2021 року, адвокатом надавалася професійна правнича допомога ОСОБА_3 у справі про визнання права власності на спадкове майно і вартість витрат визначена у сумі 9000,00 грн.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог та з врахуванням кількості і тривалості судових засідань в розмірі 5000 грн., розмір яких є також обґрунтованим та співмірним із предметом спору.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частинах понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, а саме по 604,00 грн. з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 17/24 частин земельної ділянки площею 0,0053 га в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право власності на землю серії ВЛ №006083, виданого 01.03.2002 року з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу з влаштуванням літнього кафе;

- 4/12 частин земельної ділянки площею 0,0057 га в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №043099, виданого 27.04.2004 року з цільовим призначенням - для обслуговування торгового закладу;

- 4/12 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 з кожного по 1666 (одній тисячі шістсот шістдесят шість) гр. 67 коп. понесених витрат за надання правничої допомоги та по 604 (шістсот чотири) грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 липня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк