Провадження № 22-з/801/100/21
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

20 липня 2021 рокуСправа № 127/23611/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Матківської М. В., Якименко М. М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року провадження у цій справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №127/24534/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про перерозподіл часток та збільшення частки співвласників в праві спільної часткової власності.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року залишено без змін ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2021 року.

15 липня 2021 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року, у якій просила роз`яснити цю постанову як таку, що є не зрозумілою для неї по суті не дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК України 2004 року роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Доводи заявника щодо необхідності роз`яснення постанови апеляційного суду від 17 червня 2021 року фактично зводяться до незгоди з цим судовим рішенням та не містять жодних обґрунтувань щодо його нечіткості, незрозумілості або декількох варіантів тлумачення.

Апеляційний суд звертає увагу, що постановою від 17 червня 2021 року залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, а не постановлено рішення по суті спору, отже заява про роз`яснення цієї постанови є завідомо безпідставною.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

У ч. 3, 4 ст. 44 ЦПК України визначено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Частиною 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, виконання судового рішення є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що звернення ОСОБА_1 з заявою про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року є підставою для визнання її дій зловживанням процесуальними правами, оскільки доводи цієї заяви фактично зводяться до незгоди з рішенням апеляційного суду та роз`ясненням його мотивів, а її подання є завідомо безпідставним та має очевидно штучний характер.

З огляду на викладені вище обставини та на підставі вказаних норм права, апеляційний суд дійшов висновку, що звернення до суду з завідомо безпідставною заявою про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року свідчить про недобросовісне використання ОСОБА_1 наданих їй законом процесуальних прав на звернення до суду, тому її дії необхідно визнати зловживанням процесуальними правами, а заяву про роз`яснення постанови апеляційного суду повернути. Водночас, апеляційний суд вважає, що з метою запобігання в подальшому зловживанням ОСОБА_1 процесуальними правами, до неї необхідно застосувати заходи процесуального примусу, а саме стягнути з неї в дохід державного бюджету штраф в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що з 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270,00 грн.

Керуючись ст. ст. 44, 143, 148, 259, 260, 271, 381 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати, що звернення ОСОБА_1 з заявою про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Вінницького апеляційного суду від 17 червня 2021 року повернути заявнику.

Застосувати до ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 2270,00 грн та стягнути з неї вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : М. В. Матківська

М. М. Якименко