н/п 2/490/3642/2021 Справа № 490/4983/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

30 червня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В :

24.06.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О на користь позивача сплачені кошти за придбання трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 307 496 грн. 00 коп., інфляційні збитки за час прострочення в розмірі 7 410 грн. 65 коп., три проценти річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення в розмірі 787 грн. 27 коп. Стягнути понесені судові витрати пов язані з розглядом справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

29.06.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності, щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність.

Так, частина 1 вказаної статті передбачає, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У п. п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз`яснено, що у разі конкуренціїправил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Така правова позиція підтримана і Верховним Судом у постановах у справі №460/4286/16-ц від 23 січня 2018 року та у справі №640/16548/16-ц від 16 травня 2018 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача на користь позивача грошові кошти за придбання трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що є територією Інгульського району м. Миколаєва.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід передати справу на розгляд до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про застосування наслідків недійсності правочину - за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гуденко О.А.