Справа № 462/3430/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/685/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дуда І.П., 3-ої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №462/3430/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_2 про скасування розрахунку заборгованості по аліментах та визначення розміру заборгованості,-

в с т а н о в и в:

16.06.2020 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про скасування розрахунку заборгованості по аліментах та визначення розміру заборгованості, покликаючись на те, що відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 04 червня 2020 року Залізничного ВДВС заборгованість становить 14 905,92 грн. Однак, 08 травня 2020 року ним на адресу Залізничного ВДВС у м. Львові було скеровано копію квитанції від 27 квітня 2020 року, згідно якої ним добровільно було сплачено на рахунок стягувана аліменти на утримання дітей за грудень 2019 та січень 2020 року в розмірі 4458,29 грн., однак вказана сума не була врахована при проведені розрахунку, оскільки лист надійшов у виконавчу службу 11 травня 2020 року - після проведення розрахунку заборгованості. Оригінал виконавчого листа із проведеним розрахунком заборгованості в розмір 8849,21 грн. було скеровано по місцю праці боржника в ТОВ «Декада - 2000» для проведення стягнення. Натомість, головний державний виконавець Макухіна І.В. 04 червня 2020 провела новий розрахунок заборгованості по аліментах, не врахувавши при розрахунку суму платежів, які були проведені позивачем за період з червня по вересень 2019 року, хоча в розрахунку на 07 травня 2020 року вони були враховані.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено повністю.

Скасовано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 04 червня 2020 року Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №61720134.

Визначено розмір заборгованості по сплаті аліментів від 04 червня 2020 року ВП №61720134 у розмірі 4905 /чотири тисячі дев`ятсот п`ять/ гривень 92 копійки.

Стягнуто з Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_3 840 /вісімсот сорок/ гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним та необгрунтованим, прийняте за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що формуючи первинний розрахунок заборгованості по аліментах, виконавець не володіла інформацією стосовно преюдиційного висновку викладеного у рішенні Залізничного районного суду м.Львова у справі №462/3863/19 від 30.09.2019 року, залишеним без змін в цій частині постановою Львівського апеляційного суду, а тому зарахувала кошти надані позивачем в добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості по аліментах та лише після отримання зазначеного рішення від третьої особи, виконавець здійснив перерахунок та не врахував спірні платежі на виконання зобов`язань зі сплати аліментів. Відтак, відповідач максимально справедливо та у чіткій послідовності з законом проводить виконання рішення, натомість позивач намагається маніпулювати юридичними обставинами, які вже встановлені рішенням, яке набрало законної сили. Ухвалюючи рішення, суд допустив ряд процесуальних порушень, а саме не надіслав третій особі позовну заяву, не розглянув справу у строк визначений процесуальним законом, не взяв до уваги пояснення третьої особи, не скерував рішення третій особі. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) на апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивач ОСОБА_3 надав Відзив.

У Відзиві зазначає, що вважає рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02.12.2020 року законним, обґрунтованим, таким , що відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 30.09.2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Вирішено стягувати із ОСОБА_3 , працюючого у ТзОВ «Декада-2000» аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2019 року до їх повноліття.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11.02.2020 року зазначене рішення Залізничного районного суду м.Львова змінено, постановлено стягувати із ОСОБА_3 ,працюючого у ТзОВ «Декада 2000» аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.06.2019 року до їх повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 04.06.2020 року Залізничного ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів за виконавчим листом від 11 березня 2020 року становить 14 905,92 грн.

Не погоджуючись із проведеним Розрахунком заборгованості, позивач ОСОБА_3 звернувся в суд про скасування такого.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо проведеного розрахунку, суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем при проведенні розрахунку від 04.06.2020 року не враховано направлену позивачем ОСОБА_3 на адресу Залізничного ВДВС копію квитанції від 27 квітня 2020 року, згідно якої ним добровільно було сплачено на рахунок стягувача аліменти на утримання дітей за грудень 2019 року та січень 2020 року в розмірі 4 458, 29 грн., а тому сума заборгованості по аліментах ОСОБА_3 становить 4 905,92 грн.

Також не відповідає розрахунок від 04 червня 2020 року, де не враховано суми за період червень-вересень 2019 року, які надавалися позивачем добровільно на утримання дітей.

Із Висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не погоджується.

У рішенні суду першої інстанції у справі № 462/3863/19 прописано, що відповідач у добровільному порядку перераховував позивачу грошові кошти, що також не заперечується позивачем, проте суд не вважав це сплатою за аліментними зобов`язаннями, а є добровільним наданням коштів на утримання дитини поза межами судового спору на виконання батьківського обов`язку.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 712/4702/19 від 27.05.2020 року, де обумовлено, що надання дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку не звільняє батька від його обов`язку утримувати дитину.

Зазначена позиція є похідною від практики ЄСПЛ, відповідно до якої ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111/ 04, g 54, ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року).

Тому, проводячи розрахунок заборгованості по аліментах платника ОСОБА_3 , державному виконавцю не було відомо про рішення Залізничного районного суду м.Львова у справі № 462/3863/ 19 від 30 вересня 2019 року ( залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду) тому зараховано зазначені кошти надані позивачем в добровільному порядку, в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Після отримання від стягувача ОСОБА_2 рішення суду, головним державним виконавцем проведено перерахунок заборгованості відповідно до змісту рішення та Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено заборгованість по аліментах в сумі, що відповідає розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС.

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст..ст.374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 02 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_2 про скасування розрахунку заборгованості по аліментах та визначення розміру заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 261,30 грн. (Одна тисяча двісті шістдесять одна грн.. 30 коп). сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 липня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк