Справа № 939/1163/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.,

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2016 року. Від даного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2021 року вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею (позивачем). Відповідач здоровий, здатен працювати та забезпечувати належне утримання дітей, однак за час проживання окремо від дітей він не приймає достатньої участі у їх утриманні. Чи працює відповідач на даний час їй (позивачу) невідомо, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні немає. Тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, оскільки вона (позивач) на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює та не має власного доходу.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, щодо стягнення аліментів на утримання дітей не заперечував. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини пояснив, що на даний час не може сплачувати аліменти на її утримання, оскільки він офіційно не працює та перебуває на обліку в Святошинській районній філії Київського міського центру зайнятості. Від нерегулярних підробітків його дохід складає 300-500 грн на тиждень. Наразі він власного житла не має, через брак коштів вимушений проживати в родині свого брата. Крім того, зазначив, що таке матеріальне становище на даний час обумовлене станом його здоров`я, оскільки нещодавно перебував на лікуванні та переніс хірургічне втручання, у зв`язку із чим фізично працювати не може та проходить курс реабілітації. У відзиві на позов відповідач також зазначив, що у зв`язку із лікуванням наразі виплачує борги. До перебування в лікарні допомагав в утриманні дітей. Зараз постійного заробітку не має, але приймає участь у вихованні дітей та за можливості, приблизно раз чи два на тиждень, приїздить до них і проводить з ними час.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 22 жовтня 2016 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4).

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5, 6).

Згідно довідки виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 654 від 19 травня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстровані та проживають діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

З довідки № 353/05 від 17 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Бородянської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860,00 грн, всього 5160,00 грн за період з грудня 2020 року по травень (включно) 2021 року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки неповнолітні діти сторін на даний момент проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні, то відповідач, як батько дітей, зобов`язаний згідно до вимог Сімейного кодексу України також брати участь в їх утриманні.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дітей, суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з відповідача на корить позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні відповідач зазначив про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він офіційно не працює, а від нерегулярних підробітків його дохід складає 300-500 грн на тиждень. Наразі він перебуває на обліку в Святошинській районній філії Київського міського центру зайнятості. Власного житла не має, через брак коштів вимушений проживати в родині свого брата. Крім того, зазначив, що таке матеріальне становище на даний час обумовлене станом його здоров`я, оскільки нещодавно перебував на лікуванні та переніс хірургічне втручання, у зв`язку із чим фізично працювати не може та проходить курс реабілітації.

З копії довідки № 2751-2043/21 від 24 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 був облікований в Святошинській філії Київського міського центру зайнятості 23 червня 2021 року, як шукаючий роботу. Статус безробітного не надавався. Виплата допомоги по безробіттю не призначалася (а.с. 30).

Відповідно до виписки КНП КМЛК № 6 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3819, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 20 травня 2021 року по 01 червня 2021 року з діагнозом гострий гнійний апостематозний епідидиміт праворуч (операція 21 травня 2021 року) (а.с. 31).

Вказані обставини не заперечувались позивачем.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки, як встановлено судом, відповідач за станом здоров`я на даний час не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів відповідача, то суд вважає за необхідне в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908 гривень.

Керуючись ст.ст. 84, 180-183 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 80, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 24 травня 2021 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 16 липня 2021 року.

CуддяМ.Герасименко