Номер провадження: 22-ц/813/5135/21
Номер справи місцевого суду: 509/1744/20
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.

За участю представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2

-про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

В квітні 2020 року позивачка звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з нього матеріальну шкоду.

Вимоги обгрунтовувала тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.05.2019 року, транспортні засоби сторін по справі отримали механічні пошкодження.

Позивачка зазначає, що відновлювальний ремонт автомобілю, згідно рахунку № НОМЕР_1 від 13.06.2019, акту виконаних робіт від 21.07.2019 та квитанції, виданої ФОП ОСОБА_5 , позивачці ОСОБА_4 становить 68 467,90 грн.

Крім того, ОСОБА_4 зазнала додаткових витрат пов`язаних із оплатою послуг евакуатора, яка складає 650 грн.

Страхова компанія ПРаТ «УПСК» виплатила позивачці 39 820,78 грн.

Просить стягнути з відповідача різницю понесеної шкоди з врахуванням виплаченого страхового відшкодування, а саме: 68 467,90 грн. (вартість ремонту згідно рахунку) - 39 820,78 грн. (сума страхового відшкодування) + 650 грн. (евакуатор) = 29 297,12 грн.

Одночасно просив відшкодувати судові витрати в розмірі 11 847,14 грн.

Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував, а тому вона просила стягнути з нього матеріальну шкоду в розмірі 29 297,12 грн. та судові витрати.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 28 647,12 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн., а всього 29 487,92 грн. В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовлено.

24.11.2020 року не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимогу зв`язку з недоведеністю.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, причини неявки суду невідомі.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Добінчук Ж.М. надійшла до апеляційної інстанції заява про розгляд справи за їх відсутності.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН

Заявник в апеляційній скарзі не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим та таким, яке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права на підставі того, що обставини по справі, які мале значення для вирішення питання по справі не були встановлені в повному обсязі.

Зазначає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП України за порушення вимог пункту 16.6 Правил дорожнього руху.

Посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, належним чином не повідомив про день та час судових засідань.

При цьому зазначає, що позивач не надав допустимих доказів розміру шкоди та жодним чином не підтвердив її розмір.

Зазначив, що не встановлено ліміт страхового відшкодування.

15.03.2021 року від ОСОБА_4 до Одеського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в якому вона просить відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін посилаючись на те, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що 26 травня 2019 року о 14.20 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Мітсубісі» р.н. НОМЕР_2 , по проспекту Небесної Сотні в с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, при виконанні повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Шевролет», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п.16.6 ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Автомобіль Шевролет, р.н. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 (а.с.15).

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.07.2019 встановлено винуватість водія ОСОБА_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 26.05.2019 приблизно о 14:20, по проспекту Небесної Сотні в с. Лиманка Овідіопольського гайону Одеської області при обставинах зіткнення автомобілів Мітсубісі, р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Шевролет, р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 (а.с.14).

Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу Мітсубісі, д/н НОМЕР_6 застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ №АО081140 у ПрАТ «УПСК».

З полісу №АО081140 від 09.01.2019 року вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 (сто тисяч) гривень.

ПрАТ «УПСК» здійснила ОСОБА_4 виплату страхового відшкодування у розмірі 39 820,78 грн.

З рахунку-фактури №GAS-0395 від 13.06.2019 року вбачається, що сума відновлювального ремонту транспортного засобу буде становить 68 467,90 грн (а.с.17)

Відповідно до акту №GAS-0395 від 21.07.2019 року вбачається, що сума виконаних робіт по відновленню автомобіля «Шевролет», р.н. НОМЕР_3 становить 68 467,90 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №38 від 21.07.2019 року (а.с. 18).

20.02.2020 року адвокат Щерблюк О.М., який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до відповідача ОСОБА_2 з претензією в якій просив його у добровільному порядку задовольнити вимоги ОСОБА_4 у розмірі 29 297,12 грн. шляхом одноразового платежу шляхом перерахування коштів на її розрахунковий рахунок (а.с.19-20).

На замовлення позивачки ОСОБА_4 був виготовлений експертний висновок №97-19 від 10.06.2019 року, щодо дослідження т/з «Шевролет», р.н. НОМЕР_3 з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, яке сталось 26.05.2019 року, визначається рівною 39 820,78 грн.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовну заяву та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, внаслідок завданого ДТП в розмірі 28 647,12 грн районний суд виходив з того, що між порушенням правил дорожнього руху з боку відповідача ОСОБА_2 та причиненою матеріальною шкодою позивачці є прямий причинний зв`язок, а тому з врахуванням сплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 820,78 грн стягнув з відповідача 28647,12 грн.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного уду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від п відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з iї вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпшии чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність особа, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З полісу №АО0081140 від 09.01.2019 року вбачається, що страховий ліміт відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень, виплата ПРаТ «УПСК» становить 39 820,78 грн, а тому стягнути з відповідача 29 297,12 грн суперечать вимогам ст.1194 ЦК України, так як розмір шкоди не перевищує ліміт страхового відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, висновки суду першої інстанції щодо стягнення матеріальної шкоди не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 вересня 2020 року скасувати та прийняти постанову.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено_12.07.2021 року, оскільки суддя Сегеда С.М. перебував у відпустці відповідно до наказу № 81-в від 17.06.2021 року з 29.06 02.07.2021 р.р., а суддя Комлева О.С. перебувала у відпустці, відповідно до наказу № 87-в від 29.06.2021 року, з 05.07. -09.07.2021р.р.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

О.С.Комлева