Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2021 Справа №607/13655/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на наступні обставини. 10 жовтня 2005 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений Договір № 521. На підставі вказаного договору банк зобов`язався надати позивачу 50 000 доларів США для купівлі будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, банк не виконав своїх зобов`язань та не надав ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США. Натомість, позивач придбав вказаний будинок за національну грошову одиницю у розмірі 252 500 грн. Після укладення Договору купівлі-продажу будинку, на вимогу банку між сторонами був укладений Договір іпотеки від 10 жовтня 2005 року та Договір відповідального зберігання документів від 10 жовтня 2005 року. На підставі Договору відповідального зберігання позивачем передано банку ряд документів серед яких Договір купівлі-продажу будинку від 10.10.2005 року. З приводу визнання Кредитного договору № 521 від 10 жовтня 2005 року недійсним триває судовий процес. По факту шахрайських дій з боку банку відносно ОСОБА_1 було заведено кримінальне провадження № 0000470 від 13.02.2017 року. При проведенні слідчої дії на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області були вилучені речі та документи, про що складено опис. У даному описі відсутній оригінал Договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2005 року. Таким чином, має місце факт неналежного виконання відповідачем умов Договору відповідального зберігання документів від 10 жовтня 2005 року. Внаслідок цього для позивача настали важкі наслідки. Банк, втративши даний важливий документ і відповідно не надавши даного документа суду при подачі позову про стягнення заборгованості по кредиту, умисно ввів суд в оману для того, щоб неправомірно стягнути з позивача кошти в доларах США, які банк не видавав ОСОБА_1 , оскільки дійсною валютою купівлі-продажу будинку була національна грошова одиниця гривня.

Крім того, позивач вказує на те, що йому була завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні його нормального ритму життя, на протязі декількох років тягнуться судові процеси та кримінальні провадження.

З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги та визнати неправомірними дії відповідача ПАТ «УкрСиббанк» та стягнути з останнього 2 150 684,80 грн. матеріальної шкоди та 100 000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

11 грудня 2020 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог та вказує, що посилання позивача на неотримання кредитних коштів у валюті кредиту є необґрунтованими та таким, що не відповідають дійсності. У позовній заяві відсутні будь-які посилання на порушення відповідачем норм права, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, всі припущення позивача спростовані доказами. Валюта договору та рахунок на який були зараховані кредитні кошти були передбачені умовами Кредитного договору та виконані зі сторони банку у повному обсязі, що також підтверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2020 року.

У своїй відповіді на відзив від 28 грудня 2020 року позивач просить задовольнити позовні вимоги та вказує на те, що зі сторони відповідача не надано жодних спростувань стосовно доводів позивача.

Згідно ухвали суду від 24 лютого 2021 року про витребування доказів представником відповідача ОСОБА_2 надано для огляду у судовому засіданні оригінал Договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2005 року, який підписаний позивачем, нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 11725.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві. Крім того, вказав на те, що у нього виникає сумнів щодо достовірності наданого представником відповідача для огляду в судовому засіданні оригіналу договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2005 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та суду пояснив, що оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку не втрачений, до кредитної справи не долучений та зберігається окремо у відділенні ПАТ «УкрСиббанк» згідно укладеного між сторонами договору відповідального зберігання документів від 10 жовтня 2005 року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», був укладений Кредитний договір № 521, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті в сумі 50000 доларів США на строк до 05.10.2026 року для придбання житлової нерухомості, а саме: будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою укладення даного договору позивачем подана заява про надання іпотечного кредиту, анкета заявника, гарантійний лист-зобов`язання від 26.09.2005 року

Згідно п.2.1 договору у забезпечення виконання зобов`язань позичальника банком прийнято заставу нерухомого майна згідно договору іпотеки від 10.10.2005 року.

Суд встановив, що 10 жовтня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку. Предметом вказаного договору є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Наданий представником відповідача оригінал вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку 10 жовтня 2005 року був оглянутий в судовому засіданні та наданий для огляду позивачу.

У забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 521, між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки від 10 жовтня 2005 року, на підставі якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 90 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 10 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір відповідального збереження документів, на підставі якого згідно Акту прийому-передачі документів від 10.10.2005 року позивач передав на зберігання банку Договір купівлі-продажу квартири від 10.10.2005 року, Договір купівлі-продажу квартири від 12.12.1999 року та реєстраційне посвідчення.

Судом встановлено та не заперечувалось учасниками справи, що предметом договору відповідального збереження документів є саме договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та який вказаний у договорі як договір купівлі-продажу квартири від 10.10.2005 року.

Згідно п. 5.1. Договору відповідального збереження, термін збереження документів до моменту повного виконання «КЛІЄНТОМ» зобов`язань за кредитним договором № 521 від 10 жовтня 2005 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2020 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року у розмірі 31625 доларів США 56 центів та пеню у розмірі 167 гривень 58 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 в користь в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 5934 гривні 69 коп. сплаченого судового збору; стягнуто з ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 5934 гривні 69 коп. сплаченого судового збору та 770 гривень витрат, пов`язаних із розглядом справи; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

У вказаному рішенні суд встановив, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором №521 від 10.10.2005 року та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 50000 доларів США.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2020 року в частині стягнення заборгованості по процентах та стягнення судового збору змінено та зменшено розмір стягнення заборгованості по процентах з 4 244 долара США 30 центів до 3 555 доларів США 99 центів, а також стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 судового збору в розмірі 5 934 гривні 69 копійок зменшено до 5 815 гривень 99 копійок з кожного; в решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 січня 2020 року залишено без змін.

Згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 05 травня 2017 року про доступ до речей і документів слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області було складено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 06.06.2017 року у відділенні ПТА «УкрСиббанк» та складено опис речей і документів, які містяться у кредитній справі позичальника ОСОБА_1 по кредитному договору №521 від 10 жовтня 2005 року, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, серед яких відсутній договір купівлі продажу квартири від 10.10.2005 року.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 ст.11 ЦПК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як слідує із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання, що передбачено ч. 1 ст. 938 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Суд встановив, що 10 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір відповідального збереження документів на підставі якого позивач передав на зберігання банку документи, зокрема Договір купівлі-продажу квартири від 10.10.2005 року. Вказаним договором передбачено термін збереження документі до моменту повного виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором № 521 від 10 жовтня 2005 року.

Як вбачається з кредитного договору № 521 від 10 жовтня 2005 року термін кредитування встановлено з 10.10.2005 року по 05.10.2026 року, позивач не повернув кредитні кошти та судовим рішенням з нього солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором. Таким чином, Договір купівлі-продажу квартири від 10.10.2005 року перебуває на зберіганні у банку до моменту виконання зобов`язання позивачем за кредитним договором № 521 від 10 жовтня 2005 року.

Проте, позивачем не доведено, які саме з умов, визначених змістом договору відповідального зберігання, були порушені відповідачем внаслідок їх невиконання чи неналежного виконання.

Доводи позивача щодо невиконання умов договору у зв`язку із втратою відповідачем оригіналу Договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2005 року були спростовані в судовому засіданні, оскільки представник відповідача надав оригінал вказаного договору для огляду в судовому засіданні.

Суд відкидає заперечення позивача стосовно його сумнівів у тому, що наданий представником відповідача договір саме тим договором, який позивач надав на зберігання відповідача, та щодо достовірності оглянутого в судовому засіданні оригіналу вказаного договору, оскільки суд встановив, що документ містить усі необхідні реквізити, підписаний позивачем, нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 11725, однак позивач не обґрунтував, не надав в судове засідання жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, позивачем не доведено порушення його прав відповідачем щодо неналежного виконання умов Договору відповідального збереження документів від 10.10.2005 року.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Крім того, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною 1статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін.

У судове засідання позивачем не подано, а судом не здобуто належних та допустимих доказів, що внаслідок невиконання умов договору з вини відповідача позивачу завдано матеріальної чи моральної шкоди.

Жодних клопотань про проведення судових експертиз позивач не заявляв, хоча сторонам роз`яснено наслідки невчинення процесуальних дій.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідачем порушено умови договору та права позивача внаслідок чого останньому заподіяна шкода, а тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі за їх недоведеністю.

Суд вважає, що згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню із позивача на користь держави судовий збір в сумі 1000,00 грн.

Керуючись ст. 16, 22, 23, 204, 207, 610, 611, 626, 628, 936, 938, 1166 ЦК України, ст. 12, 13, 78, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. за вимогами про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 .

Відповідач: Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, .

Повний текст судового рішення складений 12 липня 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай