У Х В А Л А

06.07.2021 Справа №607/17298/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

05 липня 2021 року заявник ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження (арешт) будь-яким шляхом, будь-яким особам, у будь-який спосіб, у тому числі внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме на: 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; криту стоянку для автомобіля (гараж) АДРЕСА_2 ; 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_3 ; гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , гаражний кооператив «ПРОМІНЬ».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що він з відповідачем ОСОБА_2 не можуть дійти згоди щодо розподілу вищевказаного спільного майна. Вказує, що оскільки шлюб між сторонами розірвано 30 березня 2021 року і той факт, що право власності на всю їх спільну нерухомість (придбану за грошові кошти із введення спільно сумісного сімейного бізнесу) зареєстровано на ОСОБА_2 , яка має намір продати все спільно набуте майно, тому він змушений просити суд накласти арешт на все спірне майно. Вважає, що ОСОБА_2 може відчужити все спірне майно на користь третій особі без його письмової згоди, то у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення судом. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що предметом спору є поділ майна подружжя та невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, тому просить забезпечити позов. Просить не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки відсутні підстави для його застосування. Також, зазначає, що розлучившись (розірвавши шлюб) ІНФОРМАЦІЯ_1 та маючи документи на право власності на спірне вищевказане майно на своє ім`я ОСОБА_2 ніщо не перешкоджає відчужити дане спірне нерухоме майно на користь третьої особи без його на те письмової згоди, тому просить суд за його даною заявою постановити обгрунтоване рішення про накладання арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , до вирішення позову по суті.

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заявупро забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема : 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України та підлягає поверненню заявнику, оскільки заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності застосування саме такого заходу забезпечення позову, який просить застосувати заявник; не зазначено ціни позову, про забезпечення якого просить заявник.

Так, у заяві про забезпечення позову заявник вказує, що є предметом позову є вимоги про поділ спільного майна подружжя, проте заява не містить ціни позову, яка визначається вартістю такого майна.

Крім того, заявник вказуючи у своїй заяві на ті обставини, що шлюб розірваний та у володінні відповідача є правовстановлюючі документи на дане майно, відповідач може відчужити вищезазначене спірне нерухоме майно без письмової згоди ОСОБА_1 , проте, не вказує підстави, за який заявник вважає, що майно може бути відчужене ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 . Вказуючи на саму по собі відсутність перешкод у відчуженні спірного нерухомого майна заявник не зазначає, в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З урахуванням того, що заборона вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна є заходами, які призводить до суворих обмежень для власника та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача у справі, заявником не наведено обґрунтованих підстав необхідності забезпечення позовута вжиття саме таких заходів забезпечення позову, про які просить заявник. Натомість заява містить лише формальне відтворення змісту частину другої статті 149 ЦПК України, а саме: що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому, останнім не доведено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто дана заява не є мотивованою.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, заявник чи його представник мають право повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви повернути заявнику.

За клопотанням заявника сума сплаченого судового збору підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяК. М. Грицай