Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/467/21
Провадження № 2/499/305/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 липня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванівської селищної ради Одеської області про продовження строку для відчуження земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого позивач вказав, що він є громадянином Республіки Молдова. На підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2005 року за ним було визнано право власності на земельну ділянку площею 6,4922 га, яка розташована на території Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, про ту обставину, що позивачу, як іноземцю необхідно було відчужити дану земельну ділянку на протязі року з дня набуття права власності позивачу відомо не було. Крім того сільська рада не зверталася до суду з позовом про примусове відчуження земельної ділянки, а законодавством не встановлено заборони про продовження строку на відчуження земельної ділянки іноземцями. Тому з метою дотримання його законних прав та інтересів, просив позов задовольнити та продовжити йому строк для відчуження належної йому земельної ділянки, який встановити у 1 (один) рік з моменту набрання рішенням законної сили.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволені позову наполягав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позиції щодо суті спору не висловив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2005 року було визнано право власності за ОСОБА_1 на спадкове майно, яке відкрилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та складається з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КПС «Промінь» розміром 8,64 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі.

Згідно відповіді з ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про надання інформації стосовно виготовлення інститутом технічної документації на земельну ділянку, належну ОСОБА_1 на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 17.03.2005 року, зазначено, що технічна документація перебуває в архіві інституту, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:002:0028.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0028 належить на праві приватної власності позивачу, тобто ОСОБА_1 .

Позивач є громадянином Республіки Молдова, що підтверджується посвідченням особи № НОМЕР_1 , місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 .

Позивач має на меті відчужити земельну ділянку.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

За змістом ст. ст. 41, 64 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності на землю належить до основних конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч.1 ст. 3 Земельного кодексу України відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 5 ст. 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства.

Також ч.2 ст. 81 цього Кодексу іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Водночас ч.4 ст. 81 Земельного кодексу України, встановлено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Разом з тим слід зазначити, що статтею 145 цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

З наведеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України.

Відповідно до норм ст. 127 ЦПК України, суд наділено повноваженнями щодо поновлення чи продовження строків, встановлених законом, за умови визнання причин його пропуску поважними.

Таким чином, після отримання у власність земельної ділянки, так як позивач є громадянином іноземної держави, він мав б протягом року відчужити належну йому земельну ділянку громадянину України.

На даний час позивач має намір добровільно відчужити належну йому земельну ділянку, але ним пропущено встановлений законом однорічний строк на відчуження.

Відповідно до пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до 1 січня 2024 рок у забороняється купівля-продаж або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім переходу до банків права власності на земельні ділянки як предмет застави, передачі земельних ділянок у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та відчуження земельних ділянок для суспільних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), встановленої цим підпунктом, у частині їх купівлі-продажу та відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на користь юридичних осіб на майбутнє (у тому числі укладення попередніх договорів), є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Відповідно до п.е ст. 140 ЗК України, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений однорічний строк, є підставою примусового припинення права власності.

У відповідності до норм ч. 2 ст. 145 ЗК України, у випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи, що у відповідності ст. 145 ЗК України, право власності на земельну ділянку не може бути припинене у випадку, коли особою набуто таку земельну ділянку у спадщину, примусове відчуження даної земельної ділянки за рішенням суду не було, тому позивач може лише самовільно відчужити земельну ділянку, оскільки право власності на майно громадян є непорушним і особа на власний розсуд може розпоряджатись своїм майном, а оскільки позивач є іноземним громадянином, який в терміни, визначені чинним законодавством не зміг відчужити належну йому земельну ділянку, беручи до уваги, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для укладення договору відчуження земельної ділянки іноземцем, так як продовження строку для відчуження землі не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 41, 64 Конституції України, ст. 81, 145,152 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 142, 206,211, 258-259, 265, 272 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 ) до Іванівської селищної ради Одеської області (Одеська область, Березівський район смт. Іванівка, вул. Центральна 93А, ) про продовження строку для відчуження земельної ділянки задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для відчуження належної йому земельної ділянки площею 6,4922 га, кадастровий номер :01:002:0028, розташованої на території колишньої Баранівської (нині Іванівської) сільської ради Одеської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном 1 (один) рік з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяІ. В. Погорєлов