22 липня 2021 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Жукової Д.Д.,
за відсутності сторін,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики з відсотками,
Позивач звернулася до Лисичанського міського суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики з відсотками, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за договором позики з відсотками в загальній сумі 6 810 грн (4 655,07 грн сума позики, 2 155,03 - відсотки за користування позикою) та судові витрати.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики з відсотками в письмовій формі. Позикодавець надала відповідачу 4 000,00 грн, про що свідчить розписка написана Позичальником власноруч.
ОСОБА_2 , зобов`язалась з 17 липня 2018 року по 17 липня 2019 року, погасити суму позики 4 000,00 грн та суму нарахованих планових відсотків 1 791,55 грн.
Протягом дії договору позики з відсотками відповідач не виконувала умови договору.
ОСОБА_2 здійснила наступні оплати за весь період часу дії договору:
10 серпня 2018 року в сумі 500,00 грн, які пішли на погашення: 302,74 грн основної суми позики та 197,26 грн погашення відсотків;
11 вересня 2018 року в сумі 500,00 грн, які пішли на погашення: 256,89 грн основної суми позики та 243,11 грн погашення відсотків;
10 жовтня 2018 року в сумі 420,00 грн, які пішли на погашення: 214,99 грн основної суми позики та 205,01 грн погашення відсотків;
24 жовтня 2018 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 207,22 грн основної суми позики та 92,78 грн погашення відсотків;
12 грудня 2018 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
01 лютого 2019 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
10 квітня 2019 року в сумі 800,00 грн, які пішли на погашення: 358,12 грн основної суми позики та 441,88 грн погашення відсотків;
23 серпня 2019 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
24 вересня 2019 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
18 грудня 2019 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
17 січня 2020 року в сумі 100,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 100,00 грн погашення відсотків;
25 березня 2020 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків;
12 червня 2020 року в сумі 300,00 грн, які пішли на погашення: 0,00 грн основної суми позики та 300,00 грн погашення відсотків.
У зв`язку з поданням позовної заяви та повернення позики в судовому порядку згідно п. 6.4 Договору позики з відсотками, сума боргу складається з залишку основної суми позики,збільшеної на 75 % та відсотків, які залишились не сплаченими на дату подані позовної заяви до суду.
Сума заборгованості за основною сумою позики становить:
2 66,04 грн + 1 995,03 грн = 4 655,07 грн, де 2 660,04 грн - основна сума позики на час подачі до суду, 1 995,03 грн. - величина збільшення основної суми позики на 75 %, згідно п. 6.4 Договору позики з відсотками.
Сума заборгованості за відсотками на час подачі до суду на 26 лютого 2021 року становить 2 155,03 грн.
В телефонному режимі позивач не змогла додзвонитись до відповідача, також позивач направив лист, де керуючись п. 6.3 договору позики з відсотками позичальник вимагає погасити позику. Лист відповідач отримала, але позика не погашена, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.
Ухвалою суду від 18 березня 2021 року справу прийнято до провадження та ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В ухвалі визначений строк для надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечення.
В судове засідання позивач не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 16 липня 2021 року надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23 квітня 2021 року відповідач отримала копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до договору позики з відсотками від 17 липня 2018 року ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 уклали договір, за яким позикодавець надав позичальнику позику в сумі 4000 грн, яку позичальник зобов`язується повернути в повному обсязі на умовах цього договору (а.с. 10).
Відповідно до п. 2.1 цього договору, позика надається на 12 фактичних місяців від дати надання Позичальнику позики, тобто з 17 липня 2018 року по 17 липня 2019 року.
Згідно з п. 3.2 договору, плата за користування позикою (проценти) становить 0.205479% на день від суми залишку позики, виходячи із річної процентної ставки 75%. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування позикою за виключенням дня надання позики.
Відповідно до п. 3.4 договору погашення позики та процентів за користування позикою відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу основна частина позики.
Відповідно до п. 5.4.2 договору позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики та сплати процентів за весь фактичний строк користування позикою у випадку прострочення позичальником графіку погашення позики.
Відповідно до п. 6.3 договору у разі недотримання або неналежного дотримання позичальником графіка погашення позики, позикодавець направляє лист-вимогу про виконання позичальником своїх обов`язків згідно цього договору.
Відповідно до п. 6.4 договору якщо позичальник надалі не виконує свої боргові зобов`язання, позикодавець має право передати справу до суду при цьому сума договору складатиметься з залишку основної суми позики збільшеної на 75% від залишку основної суми позики та відсотків, які залишилися несплаченими на дату подачі позовної заяви до суду.
Між сторонами погоджено періодичність та розмір платежів позичальника з повернення позики та плати процентів за користування позикою, відповідач з графіком ознайомлена, графік отримала 17 липня 2018 року (а.с. 11).
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (а.с. 13) ОСОБА_2 є пенсіонеркою та з довідки № 2572 від 17 липня 2018 року (а.с. 13 зворот) встановлено, що вона знаходиться на обліку в УПФУ в м. Лисичанську і отримує пенсію за віком. Розмір пенсії за період з січня 2018 року по червень 2018 року становить 8 816,94 грн.
Згідно з розписки від 17 липня 2018 року, ОСОБА_2 взяла кредит 17 липня 2018 року у ОСОБА_1 у сумі 4 000,00 грн.
ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_2 лист про те, що станом на 11 січня 2021 року заборгованість становить: по позиці 2 660,04 грн; за відсотками 1 903,66 грн. Запропоновано їй протягом 7 днів з дня отримання листа оплатити поточну заборгованість, в іншому випадку буде застосований п. 5.4.2 договору (а.с. 16).
Позивач розрахував заборгованість за позикою наступним чином: 6 810,10 грн загальна заборгованість, яка складається з 4 655,07 грн. - суми позики, яка збільшена на 75 %, згідно з п. 6.4 договору позики з відсотками; 2 155,03 грн.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Верховний Суд України у постановах від 18 вересня 2013 року та 2 липня 2014 року виклав правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видав кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також: засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
Такий висновок зробив ВСУ в постанові від 13 грудня 2017 року у справі №309/3458/14-ц.
Відповідно до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач, взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики в строки, встановлені договором не виконала.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 6.4 договору позики якщо позичальник надалі не виконує свої боргові зобов`язання, позикодавець має право передати справу до суду при цьому сума договору складатиметься з залишку основної суми позики збільшеної на 75% від залишку основної суми позики та відсотків, які залишилися несплаченими на дату подачі позовної заяви до суду.
Судом не встановлено, що договір позики визнавався недійсним повністю або в окремій його частині.
Відповідачем, розрахунок проведений позивачем, не спростований, контррозрахунок не наданий, не надано і доказів відсутності заборгованості та погашення позики, відзив відповідачем також не наданий.
За таких обставин, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, згідно з договором позики, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 6 810,10 грн.
Зважаючи на положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 626, 629,1049, 1050 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики з відсотками задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором позики з відсотками в сумі 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень 10 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Відповідно до ст. ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Ю. Луньова