ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Дорош А.І., Пікуля В.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 січня 2011 року, ухваленого у складі головуючого судді Хіль Л.М., повний текст судового рішення виготовлено дата не вказана, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося з позовом до суду, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 133116,03 грн. та судові витрати на суму 1451,16 грн. та з Товариства з обеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000» (далі ТОВ «Агрокапітал 3000») 200 грн.

Позов мотивовано тим, що 08 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №PLOKAE00000173, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 33109,00 долар. США зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 серпня 2012 року. Зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки №1285 від 20 жовтня 2007 року, укладеним з поручителем ТОВ «Агрокапітал 3000».

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належно не виконував, внаслідок чого, станом на 10 серпня 2010 року, в нього утворилася заборгованість у сумі 16879,83 долар. США, з яких: 12885,36 долар. США заборгованість за кредитом; 2318,96 долар. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 594,32 долар. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1081,19 долар. США пеня за несвоєчасність виконання кредитних зобов`язань, що за курсом 7,89 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/334 від 01 вересня 2010 року складає 133116,03 грн., яку АТ «КБ «ПриватБанк» просив стягнути на свою користь в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 січня 2011 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 133 116,03 грн. та судові витрати у розмірі 1 451,16 грн. Стягнуто з ТОВ «Агрокапітал 3000» на користь АТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактично отримані ОСОБА_1 кошти по кредиту в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а тому суд прийшов до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, комісії та пені.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

14 березня 2019 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2011 року по цивільній справі №2-11305/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Роз`яснено заявнику, що заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги у встановленому ЦПК України порядку.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на очевидній невідповідності висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, оскільки він не підписував та відповідно не укладав з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір №PLOKAE00000173 від 08 серпня 2007 року, а договір поруки №1285 від 20 жовтня 2007 року, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Агрокапітал 3000», вважає фіктивним.

23 квітня 2019 року Полтавським апеляційним судом отримано цивільну справу яка містила довідку, що справа № 2-11305/10 знищена на підставі Переліку судових справ, що утворюється в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання, затвердженого наказом ДСА України №22 від 11 жовтня 2010 року, та акт від 16 квітня 2019 року про те, що з матеріалів знищених цивільних справ №11300-11399, які розглянуті у 2010 році, вилучено оригінал заочного рішення від 27 січня 2011 року №2-11305/10 на 3 арк. та дві ухвали суду від 11 жовтня 2010 року про забезпечення позову на 1 арк. кожна.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року матеріали цивільної справи №2-11305/10 повернуто до Октябрського районного суду м. Полтави для належного оформлення та ініціювання відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 лютого 2020 року частково відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-11305/10, матеріали якого надійшли до суду апеляційної інстанції 15 травня 2020 року.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 18 травня 2019 року було відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2011 року. Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів направлено учасникам справи та роз`яснено право подачі відзиву в письмовій формі.

У подальшому відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Будучи належним чином повідомленими, сторони в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Місцевим судом встановлено, що 08 серпня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №PLOKAE00000173, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 33109,00 доларів США зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08 серпня 2012 року (а.с.76-78). Зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки №1285 від 20 жовтня 2007 року, укладеним з поручителем ТОВ «Агрокапітал 3000» (а.с.84-85).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 10 серпня 2010 року, в нього утворилася заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 16879,83 долар. США, з яких: 12885,36 долар. США заборгованість за кредитом; 2318,96 долар. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 594,32 долар. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 1081,19 долар США пеня, за несвоєчасність виконання кредитних зобов`язань, що за курсом 7,89 відповідно до службового розпорядження НБУ №417/334 від 01 вересня 2010 року складає 133116,03 грн., що підтверджується відповідним розрахунком АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.74-75).

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем умов кредитного договору.

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносин

У відповідності до частин 1-5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями частин 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями частин 1-3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно частин 1 та 10 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як вбачається із змісту статті 76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно частин 1 та 3 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Під час розгляду справи до апеляційного суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.В. про витребування оригіналу кредитного договору №PLOKAE00000173 від 08 серпня 2007 року з метою подальшого проведення судової почеркознавчої експертизи на предмет відповідності підпису ОСОБА_1 у вказаному договорі (а.с.127-129), оскільки, як вбачається з матеріалів справи, підписи ОСОБА_1 , виконані на копії договору (а.с.76-78), наданого АТ КБ «ПриватБанк» разом зі своєю позовною заявою, суттєво відрізняються від підписів, виконаних ОСОБА_1 на інших копіях документів, зокрема: у його паспорті (а.с.81 на звороті), заяві про видачу справи для ознайомлення (а.с.88) та розписці про отримання повістки про виклик до суду (а.с.135).

Колегія суддів наголошує, що місцевим судом при розгляді справи по суті не було звернуто увагу на очевидний факт розбіжності у підписах ОСОБА_1 , виконаних на копії кредитного договору та у його паспорті, з урахуванням неможливості ним особисто заявити про це через відсутність при розгляді справи в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гончаренка О.В. про витребування оригіналу кредитного договору №PLOKAE00000173 від 08 серпня 2007 року.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гончаренка О.В. про призначення судової почеркознавчої експертизи, яка не відбулася у зв`язку з несвоєчасним наданням АТ КБ «ПриватБанк» оригіналу кредитного договору.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року, після надання АТ КБ «ПриватБанк» оригіналу кредитного договору, повторно призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам (експерту) Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення вказаної експертизи поставлено наступне запитання: чи виконані підписи (у кількості п`яти) в кредитному договорі №PLOKAE00000173 від 08 серпня 2007 року в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», які знаходяться в кінці першої, третьої сторінок та в середині п`ятої сторінки (пункт 8.2.), а також в графі «Підпис», які знаходяться в кінці п`ятої сторінки (розділ «Довідка» та навпроти фрази «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто») ОСОБА_1 або іншою особою?

14 червня 2021 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшов висновок експерта Дейнеки Т.М. №СЕ-19/117-21/4972-ПЧ від 09 червня 2021 року (а.с.187-196 том 2), згідно якого підписи (у кількості п`яти) в кредитному договорі №PLOKAE00000173 від 08 серпня 2007 року, в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК», які знаходяться в кінці першої, третьої сторінок та в середині п`ятої сторінки (пункт 8.2.), а також в графі «Підпис», які знаходяться в кінці п`ятої сторінки (розділ «Довідка» та навпроти фрази «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто»), виконані однією особою, але відповісти на питання про виконання їх ОСОБА_1 не представилось за можливе, у зв`язку з відсутністю однозначності в оцінці розбіжностей.

Однак, вивченням зразків підпису ОСОБА_1 експертом встановлено, що у нього є декілька варіантів підпису. У ході порівняння, методом зіставлення між собою вказаних підписів, установлені співпадання по багатьом загальним і окремим ознакам, які характеризують форму та напрямок при виконанні букв і елементів. Ці ознаки стійкі, суттєві та у своїй сукупності достатні для висновку про виконання підписів однією особою. Також дослідження ускладнило ненадання ОСОБА_1 зразків усіх варіантів його підпису.

Отже, висновок судового експерта підтвердив факт виконання усіх п`яти підписів на спірному кредитному договорі однією особою, але, у свою чергу, однозначно не спростував підстави вважати, що вказані підписи були зроблені не ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), чинних на момент виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 1 статі 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини 2 статті 1046 ЦК України).

Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року було витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» заяву про видачу готівки та виписку по рахунку ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №PLOKAE00000173, укладеного 08 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі директора відділення «Центральний офіс» філії «Полтавське ГРУ» ЗАТ КБ «ПриватБанк» Скрипника А.О. та ОСОБА_1

02 березня 2021 року представником АТ КБ «ПриватБанк» - адвокатом Плехановим І.О. надано виписку по рахункам №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 за період з 08 серпня 2007 року по 10 серпня 2010 року, відкритих по кредитному договору №PLOKAE00000173, укладеного 08 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (а.с.7-98 том 2).

З вказаної виписки про рух коштів по рахункам вбачається факт користування позичальником ОСОБА_1 кредитними коштами та відповідно існування між ним та АТ КБ «ПриватБанк» договірних кредитних правовідносин.

За таких обставин, а саме за наявності у ОСОБА_1 декількох варіантів підпису та даних про рух коштів по рахункам, у колегії суддів немає підстав вважати, що ОСОБА_1 не отримував кредитних коштів та що спірний кредитний договір підписаний не ним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимога апеляційної скарги про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставною.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта стосовно реальності укладення договору поруки №1285 від 20 жовтня 2007 року (а.с.84-85 том 1), за яким поручителем виступало ТОВ «Агрокапітал 3000», як неспроможні, оскільки відсутні підстави ставити під сумнів дійсність даного договору.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких він дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 27 січня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді А.І. Дорош

В.П. Пікуль