Справа № 279/1541/21
Номер рядка звіту 61
номер провадження 2/279/920/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даною заявою та просить встановити факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_2 з 01.08.2012 року по день реєстрації його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, ставилися один до одного, як члени сім`ї, мали взаємні права та обов`язки. ОСОБА_2 за життя хворів, вона допомагала йому, здійснювала за ним догляд, допомагала звертатись до лікарів за медичною допомогою. У 2018 році вони разом здійснювали ремонт в його квартирі, ОСОБА_2 матеріально допомагав її дочці, здійснюючи перекази коштів на її банківську картку. У неї знаходились всі правовстановлюючі документи, вона сплачувала за комунальні послуги, а після смерті ОСОБА_2 здійснила організацію поховання та до теперішнього часу доглядає за могилою. Родичів у нього не було, та ні з ким за весь час їх спільного проживання родинних стосунків не підтримував. Після смерті ОСОБА_2 позивач не може прийняти спадщину, тому вимушена звернутися до суду із даною заявою.

Позивач клопотала про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача ТГ в особі Коростенської міської ради письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Коростень Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, якому належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 у вказаній квартирі був зареєстрований та проживав до дня смерті, один, що стверджується даними інформаційного листа Коростенської міської ради від 30.06.2021 року.

Доказів, які стверджували б, що з ним проживали інші особи та здійснювали за ним догляд, матеріали справи не містять та позивачем суду надано не було.

Як вбачається з даних паспорта ОСОБА_1 та змісту позову, позивач з 14.03.2002 року по даний час зареєстрована та проживає у АДРЕСА_3 .

У відповідності до вимог ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд враховує правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути що найменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

По даній справі встановлення факту проживання однією сім`єю позивача в період з 01.08.2012 року із спадкодавцем ОСОБА_2 , до дня смерті останнього, необхідно позивачу для отримання спадщини, автоматично призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З наданої суду копії спадкової справи № 157/2019 відкритої до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 слідує, що за заявою ОСОБА_1 заведено вказану спадкову справу, інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. Водночас померлий перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2012 році.

Належних доказів того, що позивач на час відкриття спадщини проживала спільно зі спадкодавцем та здійснювала за ним догляд, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати на утримання родини чи майна, зокрема: актів сусідів, довідок з місця проживання, понесення витрат на його утримання матеріальне забезпечення, медичних довідок про безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, тощо суду не надала. При цьому спільне знаходження в одному житловому приміщенні (підтримання сусідських, приятельських стосунків), здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), не є обов`язковою ознакою сім`ї, пов`язаної спільним побутом, взаємними правами та обов`язками.

Пояснення свідків, на які посилається позивач, явку яких остання не забезпечила до суду, наявність квитанцій оплати за житло, витрат понесених на поховання (без ПІБ особи, яка їх понесла), перерахунку коштів на банківську карту, не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довела та не надала належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із спадкодавцем, наявність взаємних прав і обов`язків, спільного побуту, доказів відсутності інших спадкоємців, а відтак факт проживання позивача із спадкодавцем не породжує для неї юридичних наслідків, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.1264 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, місце знаходження: м.Коростень, вул.Грушевського 22.

Суддя: Невмержицька О.А.