Справа № 1412/9569/12
Провадження № 4-с/487/45/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації майна,

В С Т А Н О В И В

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації майна.

У своїй скарзі, заявник зазначила, що головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю. в рамках проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 61857777 про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за споживчим кредитом у розмірі 602 684,74 грн., здійснив:

- передачу арештованого житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності їй, ДМ «Сетам» для проведення електронних торгів щодо реалізації житла, що підтверджується повідомленням ДП «Сетам» про призначення електронних торгів на 11.03.2021 року, з яким вона ознайомилася 15.03.2021 року та залишила про це підпис у матеріалах виконавчого провадження № 61857777;

- передачу арештованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка також належить їй на праві власності ДП «Сетам» для проведення електронних торгів щодо реалізації квартири, що підтверджується копією скриншоту із сайту вказаного підприємства про опублікування 09.03.2021 року аукціону на продажу квартири.

Вважає, що вищезазначені дії головного державного виконавця є неправомірними оскількиреалізація житла, яке знаходиться в іпотеці за споживчем кредитом та реалізація квартири проведена без рішення суду.

Посилаючись на вищезазначене просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опята Ю.Ю. на вищезазначене майно та зобов`язати останнього відізвати з ДП «Сетам» дозвіл на реалізацію цього майна.

Відповідно до листа голови Заводського районного суду м.Миколаєва Щербини С.В. від 15.04.2021 за №1412/9569/12/9017/2021, на запит судді Павлової Ж.П. від 06.04.21 року за вх. № 10953 було повідомлено про те, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3, цивільна справа № 1412/9569/12 провадження № 2/487/529/13 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та по зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання договору не дійсним разом зі справою № 1412/9569/12 провадження № 4-с/487/24/21 за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю. направлена до Миколаївського апеляційного суду за вих. №1412/9569/12/5529/2021 від 10.03.21 р. - для розгляду за апеляційною скаргою.

Станом на 15.04.21 р. вищевказана справа до Заводського районного суду м. Миколаєва не повернута.

Відповідно до листа керівника апарату Заводського районного суду м.Миколаєва Ніколаєвої Н.В.від 07.05.2021 за №1412/9569/12/10628/2021 на запит Судді Павлової Ж.П. від 05.05.21 року за вх. № 14230 було повідомлено про те, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 вищезазначена цивільна справа № 1412/9569/12 провадження № 2/487/529/13 надійшла з Миколаївського апеляційного суду 29.04.21 р. за вх. №13764.

20.05.2021 року цивільна справа № 1412/9569/12 провадження № 2/487/529/1 за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була отримана суддею Павловою Ж.П.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2021 року скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації майна (справа № 1412/9569/12, провадження №4-с/487/45/21)прийнята до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 01.06.2021 року на 10-00 год.

У зв`язку із знаходженням судді 01.06.2021 року у плановій відпустці до 06.07.2021 року (включно), слухання даної справи відкладено на 22.07.2021 на 15-00 год.

21.07.2021 року до суду від головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Опята Ю. надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем проведено виконавчі дії у встановленому законом порядку. Вважає доводи заявника помилковими та необґрунтованими.

У судове засідання заявник не з`явився, надала до суду заяву від 02.07.2021 року про розгляд скарги за її відсутності та відсутності її представника, вимоги скарги підтримує, просить її задовольнити.

У судове засідання представник Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції(м. Одеса) не з`явився.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.04.2013 року позов Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 419290 грн.17 коп. заборгованості за основною сумою кредиту, 163394 грн.57 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 20000 грн. пені за порушення строків повернення кредиту, а всього 602684 грн.74 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 3219 грн. судових витрат.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання договору не дійсним відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.07.2013 року рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.04.2013 року залишено без змін.

Також встановлено, що Заводським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження № 61857777 з примусового виконання:

- вимоги № Ф-3658-25 виданої 16.02.2016 ДПІ в Ленінському районі ГУ ДФС у Миколаївській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 12778,38 грн.

- вимоги № 3007 виданої 07.08.2013 УПФУ в Ленінському районі м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 10970,78 грн.

- виконавчого листа № 1412/9569/12 виданого 30.09.2013 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» 605903,74 грн.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Так, з метою примусового виконання вищезазначених виконавчих документів, 16.10.2020 року проведено опис майна боржника ОСОБА_1 , а саме житлового будинку АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 про що винесені відповідні постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як зазначив у своєму відзиві на скаргу державний виконавець, при проведенні виконавчих дій від сторін зауважень, заяв, скарг, пропозицій не надходило, про що зазначено в постановах про опис та арешт майна (коштів) боржника. Зазначені постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника не оскаржувалися, не визнавалися незаконними. Дій державного виконавця при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61857777 не визнавалися неправомірними.

Відповідно до ч.1,2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (Наказ № 2831/15 від 29.09.2015 р.). Відповідно до вказаного Порядку внесення інформації про арештоване майно (формування лота) здійснюється за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Як встановлено в судовому засіданні електронні торги з реалізації предмета іпотеки за адресою АДРЕСА_1 відбулися, про що свідчить протокол № 529402 від 11.03.2021 року, а квартиру АДРЕСА_4 знято з торгів у зв`язку із погашенням боржником ОСОБА_1 залишку заборгованості в повному обсязі.

Отже, подання заявницею ОСОБА_1 скарги на дії головного державного виконавця щодо визнання неправомірними дій головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації житла за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язання останнього відізвати з ДП «Сетам» дозволу на реалізацію цього майна не забезпечує ефективного відновлення її порушених прав на нерухоме майно, оскільки такий спір підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

За такого скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 447- 451 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Опята Ю.Ю., щодо реалізації майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Ж.П. Павлова