Справа № 127/3880/21
Провадження № 2/127/662/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Волошина С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2395,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 921 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.10.2020 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач є здоровою людиною працездатного віку, веде з батьком і братом сільськогосподарську діяльність, обробляє землю, має сільськогосподарську техніку та худобу, з якої має неофіційний дохід, може сплачувати аліменти на утримання дітей. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом до відповідача.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в справі без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій інформацію про дохід ОСОБА_2 , отриманий за 4 квартал 2020 року; витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області інформацію про наявність на праві власності та/або користування у ОСОБА_2 транспортних засобів; витребувано з Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (відділ реєстрації сільськогосподарської техніки) інформацію про наявність на праві власності та/або користування у ОСОБА_2 рухомого майна (сільськогосподарської техніки).

Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав.

05.07.2021 року з Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за ОСОБА_2 рахується на обліку трактор колісний ЮМЗ-6, 1983 року випуску, днз НОМЕР_1 .

08.07.2021 року з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

08.07.2021 року з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій інформацію до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за 4 квартал 2020 року ОСОБА_5 отримав дохід в розмірі 1720 гривень.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 19.12.2008 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.10.2020 року (а.с.7-9).

Від даного шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 від 05.12.2019 року, серії НОМЕР_3 від 05.12.2019 року (а.с.5-6).

Діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №58, виданою квартальним комітетом «Лівобережний» (а.с.15).

Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами міжнародного права та Сімейного кодексу України, зокрема в частині захисту прав дитини та обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.51 Конституції України, положень Конвенції про права дитини, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Частиною 1 ст. 9 Конституції України установлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У ст. 6 Європейської Конвенції закріплено обов`язок судового органу здійснювати все можливе для забезпечення прав дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, в тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З відповіді Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій суд встановив, що за 4 квартал 2020 року ОСОБА_5 отримав дохід в розмірі 1720 гривень, з відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області встановив, що за ОСОБА_2 рахується на обліку трактор колісний ЮМЗ-6, 1983 року випуску, днз НОМЕР_1 . Інших доказів на підтвердження реального майнового стану відповідача позивачем суду не надано.

Позивачем не доведено наявності на праві власності у відповідача майна (транспортних засобів, землі, худоби), грошових коштів (неофіційного доходу), що могло б бути прийнято судом до уваги як доказ реального майнового стану відповідача та присудження розміру аліментів в розмірі, про який просить позивач.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей 6-18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Дітям позивача та відповідача виповнилося 11 та 3 років.

Судом встановлено неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дітей, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів).

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Суд зважаючи на розмір заявлених вимог, встановлене судом матеріальне становище відповідача, вважає можливим, враховуючи рівень доведеності позовних вимог, встановити аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання доньки ОСОБА_7 - 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим з огляду на спільний обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити відповідно 2 345 та 1921 гривень щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі з огляду на вищевикладене.

На підставі викладеного та враховуючи встановлений законом обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є працездатною особою та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей, а діти потребують такої допомоги, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, ухвалюючи рішення в цій справі, вважає за доцільне роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну розміру аліментів у випадках, передбачених ст. 192 СК України.

Згідно диспозиції ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позову, тобто з 15.02.2021 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 746,74 гривень судового збору, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 184, 191,192 СК України, ст. 13, 81,141, 263-265, 273, 279-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави 746,74 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: