КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/15681/20

номер провадження: 22-ц/824/12322/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Верланова С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року у складі судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: спеціальний представник Діючого голови ОБСЄ в Україні Хайди Грау, Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, Президент України Зеленський Володимир Олександрович, про визнання нечинним протоколу засідання тристоронньої контактної групи в Мінську від 11 березня 2020 року, порушення нормативно-правового акту, відсутність ратифікації, порушення конституційних прав,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року вищевказаний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним заочним рішенням суду, 15 липня 2021 року позивачем направлено апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання мотивоване тим, що 06 квітня 2021 року у відсутність позивача було проголошено вступну та резолютивну частини заочного рішення, а вже 07 квітня 2021 року виготовлено повний текст рішення. Позивач вказує, що заочне рішення на його адресу не направлялось, а його копію ним було отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 07 квітня 2021 року, оскільки ще 16 травня 2021 року електронного примірника оскаржуваного рішення у даній справі опубліковано не було, незважаючи на те, що в роздрукованому ним 07 липня 2021 року примірнику зазначено, що рішення опубліковано в реєстрі 09 квітня 2021 року. Оскільки заочне рішення було ухвалено за його відсутності, а повний текст йому вручено не було, вважає, що має право на поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення, ухваленого в даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду ( п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2021 року за результатами розгляду позову ОСОБА_1 було проголошено вступну та резолютивну частину заочного рішення у відсутність сторін. Повний текст судового рішення складено 07 квітня 2021 року ( а.с.68-70,70-74).

У даному випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється з наступного дня після складення його повного тексту - з 08 квітня 2021 року, унаслідок чого останнім днем подачі апеляційної скарги було 07 травня 2021 року.

Апеляційна скарга позивачем направлена поштою 15 липня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем копії повного тексту оскаржуваного судового рішення від 06 квітня 2021 року, хоча містять копію супровідного листа від 08.04.2021 року щодо направлення учасникам справи копій рішення суду ( а.с.75).

Вважаючи, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, позивач ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що повний текст оскаржуваного рішення суду йому вручено не було, а дізнався про нього він лише 07 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив наступне : «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.» ( п. 41).

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом або судом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Закон України «Про доступ до судових рішень» визначає порядок доступу до судових рішень з метою забезпечення відкритості діяльності судів загальної юрисдикції, прогнозованості судових рішень та сприяння однаковому застосуванню

законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього

Закону.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Частинами 1, 3 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Як убачається із Єдиного державного реєстру судових рішень, то вступна та резолютивна частини заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року надіслано судом: 06 квітня 2021, зареєстровано в реєстрі: 07 квітня 2021, оприлюднено: 07 квітня 2021 , а повний текст указаного судового рішення надісланий судом: 07 квітня 2021, зареєстрований в реєстрі: 08 квітня 2021, оприлюднений: 09 квітня 2021.

Отже, з 09 квітня 2021 року ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість ознайомитись з повним текстом заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отримавши 30 березня 2021 року копію ухвали суду першої інстанції від 18 лютого 2021 року про закриття підготовчого засідання у даній справі та призначення її до розгляду на 06 квітня 2021 року, позивач був обізнаний, що у вказану дату суд може прийняти судове рішення, а тому зобов`язаний був в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження ( а.с.66).

Проте, матеріали справи будь-яких звернень ОСОБА_1 до суду щодо стану його позову та/або про направлення копії рішення суду, не містять.

Суд критично відноситься до посилань позивача про те, що станом на 16 травня 2021 року електронного примірника оскаржуваного рішення у даній справі опубліковано не було, що він підтверджує, доданим до скарги скріншотом пошукової сторінки з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки вказане твердження спростовується інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка наведена вище.

Указана судом апеляційної інстанції обставина надіслання судом першої інстанції саме 07 квітня 2021 року до реєстру повного тексту оскаржуваного рішення та її оприлюднення 09 квітня 2021 року не оспорюється і самим позивачем, а доданий ним скріншот пошукової сторінки з Єдиного державного реєстру судових рішень, датований 16 травня 2021 року лише свідчить про те, що на час пошуку позивачем інформації щодо його справи 16 травня 2021 року, пошукова система була перевантажена.

Будь-яких інших доказів про те, що позивач як до 16 травня 2021 року, так і після вказаної дати до 07 липня 2021 року намагався дізнатись про стан його справи, суду не надав.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що за вказаних позивачем підстав, строк на апеляційне оскарження не може бути поновлений, оскільки вони не виправдовують втручання у принцип res judicata - принцип остаточності рішень суду та не вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка його пропустила.

Частинами 2, 3 ст. 354 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, вказані позивачем підстави пропуску строку є неповажними. Тому ОСОБА_1 необхідно надати строк для усунення недоліків, а апеляційну скаргу залишити без руху, попередивши, що в разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав для його поновлення, підтверджених відповідними доказами, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Також підлягає залишенню апеляційна скарга без руху і з тих підстав, що вона не оплачена судовим збором.

Підпунктом 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», визначено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява подається до суду ( відповідно до Закону України «Про Державний бюджет» з січня 2020 року - 2102,00 грн., 0,4 його розміру - 840,80 грн.).

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з даним позову до суду та просив:

- визнати нечинним протокол засідання тристоронньої контактної групи в Мінську від 11 березня 2020р. з підстави порушення ст. 46 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 і 1986 років, а саме відсутність у відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 компетенції укладати і підписувати міжнародні договори від імені України та РФ (далі по тексту - вимога №1);

- порушення ст. 22 Закону України «Про міжнародні договори України», що стосується реєстрації спірного протоколу в Секретаріаті ООН, в МЗС України та в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів з дати його укладання (далі по тексту - вимога № 2);

- відсутність ратифікації даного протоколу Верховною Радою України, передбачена ст. 85 Конституції України (далі по тексту - вимога № 3);

- порушення конституційного права позивача «знати свої права і обов`язки», гарантовані ст. 57 Конституції України, оскільки даний протокол не було до відома населення України в порядку встановленому законом (далі по тексту - вимога № 4).

Тобто, вимоги ОСОБА_1 складаються з чотирьох вимог немайнового характеру, а тому при поданні позову підлягав сплаті судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру у розмірі 3 363,20 грн. (840,8х4).

Зважаючи на те, що при поданні апеляційної скарги судовий збір підлягає сплаті в розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, то заявник при апеляційному оскарженні рішення суду повинен сплатити судовий збір у розмірі 5044,80 грн ( п`ять тисяч сорок чотири грн. 80 коп.) (3 363,2х150%) на р/р: UA0026010; Отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян. р-н; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код ; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 і за вказаної підстави підлягає залишенню без руху, з роз`ясненням того, що у разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4,6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 354, 356-357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов