Справа № 758/861/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Жванко О.Є., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача про забезпечення позову за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», ОСОБА_1 , Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, про визнання недійсним договору та зняття арешту з квартири, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Подільського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», ОСОБА_1 , Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, про визнання недійсним договору та зняття арешту з квартири.

У травні 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій останній просив суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони будь-яким державним виконавчим органам та приватним виконавцям, в тому числі і приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Дмитру Валентиновичу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вчиняти будь-які дії щодо реалізації його квартири за адресою: АДРЕСА_2 через електронні торги до завершення розгляду цивільної справи № 758/681/20 за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», ОСОБА_1 та Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору та зняття арешту з квартири.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що 25.10.2019 року право вимоги за кредитним договором до нього відповідач 1 передав відповідачу 2, шляхом укладення договору про відступлення права вимоги. Так, відповідач 2 з метою продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , через аукціон без відома позивача неодноразово змінював державних та приватних виконавців. Станом на день подачі заяви про забезпечення позову приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ляпіним Д.В. відкрито виконавче провадження №63443428 та винесено Постанову про опис та арешт майна божника. На думку заявника, дії приватного виконавця без зупинення виконавчих дій обов`язково призведуть до реалізації спірної квартири через електронні торги, що може ускладнити виконання Рішення суду в майбутньому.

Згідно з ч.1 ст.153 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання сторони не викликались.

Надаючи оцінку заяві про забезпечення позову, суд керується наступним.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України); а також встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

Частиною десятою статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач просить заборонити вчинення будь-яких дій щодо реалізації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, з матеріалів заяви про забезпечення позову, а саме, з постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про опис та арешт майна боржника вбачається, що спірна квартира зареєстрована за позивачем - ОСОБА_2 .

Акту про проведені електронні торги, як доказу наявності у переможця електронних торгів законної можливості зареєструвати за собою право власності на спірну квартиру матеріали заяви не містять.

Натомість Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року.

Згідно з п.п. 4, 6 розділу Х Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) Організатору.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. (п. 8 розділу Х Порядку).

При цьому, в п. 1 розділу ХІ Порядку міститься перелік умов, згідно з якими прилюдні торги вважаються такими, що не відбулись, зокрема, у разі: відсутності учасників електронних торгів; несплати всіма учасниками, що надали цінові пропозиції й поетапно були визначені переможцями електронних торгів, належної грошової суми в строки, передбачені пунктом 1 розділу X цього Порядку; ненадходження від жодного учасника цінової пропозиції.

За відсутності в матеріалах заяви копії акту про проведені електронні торги, відсутні докази на підтвердження наявності у переможця електронних торгів здійснити державну реєстрацію свого права власності на квартиру, як і не підтверджено загалом дійсне укладання договору купівлі-продажу майна на торгах, адже, саме акт проведення торгів є підставою для укладання договору купівлі-продажу.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд доходить висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із чим заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149 - 150, 158, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», ОСОБА_1 , Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ, про визнання недійсним договору та зняття арешту з квартири - залишити без задоволення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Гребенюк