Провадження № 2-з/643/166/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Афанасьєва В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль марки AUDI Q7 2014, державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN номер НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , із забороною відчуження вказаного майна та внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на те, що 06.04.2021 приблизно о 15.30 год. на перехресті вул. Академіка Павлова та Салтівського шосе в місті Харкові сталося ДТП за участю автомобіля Хонда Цівік, державний номер НОМЕР_3 , під керування ОСОБА_1 (надалі Позивач), який керував вказаним автомобілем в момент ДТП, що належить ОСОБА_3 , та автомобіля Лексус «IS 300» державний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (надалі Відповідач 1), під керуванням ОСОБА_4 (надалі - Відповідач 2) в момент ДТП. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. На місці пригоди було складено протокол ДПР 18 № 121617 відносно Відповідача 2. Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова по справі 643/6796/21 від 27.05.2021 Відповідача 2 притягнуто до адміністративної відповідальності. Постанова набрала законної сили. Між Позивачем та Адвокатським бюро «Чернишова Бориса Сергійовича» був укладений Договір про надання правової допомоги № 12/04 від 12.04.2021. Цивільно-правова відповідальність Відповідача 2 була застрахована відповідно до ПОЛІСУ № АО/2116268 від 20.09.2019 у АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», однак як виявилося пізніше вказаний страховий поліс закінчився 19.09.2020, а отже на день ДТП цивільно- правова відповідальність Відповідача 2 не була застрахована, про що працівниками УПП в Харківській області додатково складена постанова про притягнення Відповідача 2 до адміністративної відповідальності. 10.05.2021 Позивач звернувся до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за для відновлення власного автомобіля ОСОБА_6 . 06.05.2021 ФОП ОСОБА_5 виконав роботи по відновленню автомобіля Хонда Цівік державний номер НОМЕР_3 та відповідно до акту виконаних робіт Позивач оплатив ФОП ОСОБА_5 30 200 грн. Загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у Позивача склала 30 200 (тридцять тисяч двісті) грн. 00 коп., які Позивач оплатив ФОП ОСОБА_5 в повному обсязі відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 28 від 26.05.2021 року (копію надаю). Згідно Витягу з державного реєстру прав на рухоме майно автомобіль марки Лексус «Is 300» державний номер НОМЕР_4 , станом на дату ДТП належав на праві приватної власності ОСОБА_2 , 1939 року народження, яка є пенсіонеркою та напевно із доходів має лише пенсію на яку неможливо у випадку стягнення шкоди звернути стягнення. Станом на дату подання вказаний автомобіль із власності останньої вибув. Та станом на день подання вказаної заяви у власності мається лише автомобіль марки AUDI Q7 2014 державний номер НОМЕР_5 WIN-номер НОМЕР_2 . Як вказано із протоколу ДПР 18 № 121617 від 06.04.2021 водія вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 не офіційно ніде не працює та отже відсутній будь-який дохід. Отже вказані факти дають підставу РЕАЛЬНОГО невиконання рішення Московського районного суду м. Харкова у випадку задоволення позовної заяви про стягнення ЗБИТКІВ, завданих в результаті ДТП що сталася на перехресті вул. Академіка Павлова та Салтівського шосе 06.04.2021 та винним у якій визнано ОСОБА_4 .

Заявник має намір звернутися до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення збитків в результаті ДТП із наступними позовними вимогами:

1. Солідарно стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) та ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту в розмірі 30 200 (тридцять тисяч двісті) грн. 00 коп.

2. Солідарно стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) та ОСОБА_4 22 000 (двадцять дві тисячі) гри. 00 коп. витрати Позивача на отримання правової допомоги, що є судовими витратами.

Ціна позову в рамках ЦПК України складає 30 200, 00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 та п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, судом встановлено, що предметом майбутнього позову ОСОБА_1 є солідарне стягнення збитків в результаті ДТП у розмірі 30,200 грн. з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

З метою забезпечення виконання майбутнього рішення суду заявник звернувся із заявою про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що вжиття таких заходів забезпечить охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Однак, заявником в обґрунтування поданої заяви не наведено суду жодних належних та допустимих доказів чи обставин, які б свідчили про наявність реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, також не наведено фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку відповідача щодо порушення інтересів позивача.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Наявність самого по собі наміру звернення до суду з позову про стягнення збитків в результаті ДТП в жодному разі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Між тим, суд звертає також увагу на те, що заявником жодним чином не обґрунтовано співмірність заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб, який нібито належить ОСОБА_2 та щодо якого відсутня будь - яка інформація щодо вартості такого автомобіля, відповідно до заявлених у позові вимог на суму 30 200,00 грн. (у разі солідарного стягнення на суму 15100,00 грн. з кожного). Крім того, до заяви про забезпечення позову не додано доказів про власника вказаних транспортних засобів, долучений до заяви про забезпечення позову лише витяг з публічних даних реєстру Міністерства внутрішніх справ України не може бути в даному випадку належним доказом на підтвердження власності на транспортний засіб.

Враховуючи наведене, а також інтереси відповідача, права якого можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову, не надано доказів співмірності накладення арешту на транспортний засіб із шкодою, завданою внаслідок ДТП, яка буде зазначена у майбутньому позові. Викладені в заяві мотиви та долучені до неї докази не дають підстав вважати про наявність недобросовісних дій зі сторони відповідача. Також, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За наведеного, суд дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову до подачі позовної заяви, тому вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Разом з тим суд роз`яснює заявникові, що останній не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.О. Афанасьєв