Справа № 311/1951/21
Провадження № 2/311/793/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 липня 2021 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

за участі секретаря судового засідання Осінцевої Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 вказала, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області 10.04.1996, на праві приватної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 45,2 кв. м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій, крім неї, зареєстровані: відповідач у справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 є онукою позивача, а діти, які зареєстровані в квартирі, правнуками позивача.

Позивач не підтримує родинних стосунків з онукою. Донька позивача, яка є матір`ю відповідачки, ОСОБА_6 , на сьогоднішній день паралізована та повністю перебуває на утриманні позивачки, відповідачка не надає з догляду за нею жодної допомоги. Трьох правнуків забрав до себе проживати її син та дядько відповідачки, ОСОБА_7 .

З 2016 року ОСОБА_2 виїхала жити в село Демидів Вишгородського району Київської області. Спочатку відповідачка мешкала разом з дітьми та дядьком, а потім пішла проживати до свого цивільного чоловіка. За час проживання з дітьми, ОСОБА_2 , неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, залишала дітей, зловживала алкогольними напоями та наркотичними засобами, спілкувалася з сумнівними особами. На початку червня 2019 року відповідачка залишила дітей та з того часу їх не відвідувала. 20 жовтня 2020 року Василівським районним судом Запорізької області ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей.

В 2020 році відповідачка повернулась проживати в місто Дніпрорудне, але не в квартиру позивача, а співмешкала постійно з різними особами, які зловживали алкоголем та наркотичними засобами. З 2016 року відповідачка не проживає в квартирі понад п`ять років, про що комісією в складі депутата Дніпрорудненської міської ради Василівського району та двох свідків був складений акт перевірки реєстрації та проживання.

ОСОБА_1 вказує, що відповідачка не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі житлом не цікавиться, сторони припинили спілкування, місце знаходження відповідачки на теперішній час ОСОБА_1 невідоме.

Позивач наголошує, що факт реєстрації відповідача в будинку порушує її права, оскільки вона несе додаткові витрати зі сплати комунальних послуг та не може розпоряджатись своїм майном.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати відповідача, ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.10).

Технічна характеристика квартири АДРЕСА_2 , підтверджується технічним паспортом, виданим Василівським районним бюро технічної інвентаризації станом на травень 1995 року (а.с.11-12).

Згідно повідомлення №10.1-17-610 від 07 квітня 2021 року, виданого виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Як вбачається з акту перевірки реєстрації та проживання, складеного 07 квітня 2021 року депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , прописана, але не проживає (а.с.14).

Як вбачається з акту перевірки реєстрації та проживання, складеного 11 червня 2021 року депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , прописана, але не проживає з 2016 року, місцезнаходження її невідоме, власних речей в квартирі не має (а.с.29).

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідачка зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , належній позивачу, однак фактично там не проживає протягом тривалого часу, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12, 77, 80, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко