Номер провадження: 22-ц/813/1274/21
Номер справи місцевого суду: 496/2919/20
Головуючий у першій інстанції Галич О.П.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

Представник позивача адвокат Лошакова Ю.І. звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому просить визнати припиненою поруку ОСОБА_1 , яка виникла з договору поруки №139317 від 06.09.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 06.09.2007 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою надіслано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що частиною 8 статті 28 ЦПК України передбачено право позивача звернутись із відповідним позовом як загальним правилом підсудності (за місцем знаходження відповідача), так і за місцем виконання договору за його вибором, а місце проживання відповідача ОСОБА_2 відноситься на території Біляївського районного суду Одеської області.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У вказаній цивільній справі апеляційна скарга подана на ухвалу про повернення заяви (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 12 липня 2021 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, ухвалюючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з позовної заяви вбачається, що 06 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором №0 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір поруки №139317 від 06.09.2007 року, за умовами якого ОСОБА_1 поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу.

Так відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся з позовом до відповідачів ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.

Згідно ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Зі змісту заявлених вимог та суб`єктного складу сторін вбачається, що предметом позову є визнання припиненим договору поруки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору. Позивач виступає поручитель за вказаним договором.

Тобто, виходячи із заявлених вимог позивача та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визнання поруки припиненою, то вказані вимоги стосуються основного відповідача ПАТ «Дельта Банк» (який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк»), оскільки є банком кредитором.

Згідно умов договору поруки №139317 від 06.09.2007 року, вбачається, що виконання зобов`язань за договором здійснювалося за місцем знаходження підрозділу Банку, що надав кредит, а саме: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно позовної заяви зазначено, що 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору купівлі-продажу.

Так, з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, місце знаходженням ПАТ «Дельта Банк» зазначено - м. Київ, вул. Щорса, 36-б, однак щодо вказаної адреси в мережі Інтернет вказано, що вказано компанія вже не працює за вказаною адресою.

Згідно позовної заяви вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» розташоване за адресою: бульвар Дружби Народів, буд. 38, м. Київ, (вказана адреса є дійсною), що територіально не відноситься до Біляївського районного суду Одеської області.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вказана справа територіально не підсудна Біляївському районному суду Одеської області, оскільки місце виконання договору не знаходиться на території Біляївського районного суду Одеської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття право на «суд, встановлений законом» є структурним елементом права на справедливий суд, поширене тлумачення якого надано в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, що відносить належність справ до юрисдикції певних категорій судів, тобто конкретного національного суду, що має юрисдикцію судити.

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги, що інститут територіальної юрисдикції розмежовує підсудність справ, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою, слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, за місцезнаходженням відповідача ПАТ «Дельта Банк» до Печерського районного суду м. Києва, у зв`язку з непідсудністю даного позову Біляївському районному суду Одеської області.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 . Однак відповідно до довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально не відноситься до Біляївського районного суду Одеської області.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо направлення справи за підсудністю до Печеренського районного суду м. Києва вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 31 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький