КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мельника Я.С., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором, при цьому просить зменшити сплату судового збору за подачу апеляційної скарги, посилаючись на скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого додає до апеляційної скарги довідки про доходи за 2019 рік за № 61733 від 27 листопада 2019 року та перший квартал 2020 року за № 66426 від 15 червня 2020 року та довідку про доходи з лютого 2020 року по січень 2021 року.

Однак, заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов:

1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, у матеріалах справи відсутні належні і достатні докази скрутного майнового становища апелянта, а надані ним відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів не можуть вважатися належним доказом у цьому випадку, оскільки містять дані за період 1-3 кварталу 2019 року та 1 кварталу 2020 року, тоді як апеляційна скарга подана у лютому 2021 року.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до вимог п. п. 1.6.1 ч. 2, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (у редакції на день подачі апеляційної скарги), розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позову ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 4058 грн. 47 коп. (а.с. 6).

Таким чином, у даному випадку сума судового збору для сплати становить 6087,70 грн, (4058, 47 грн. х 150%) яку апелянту необхідно сплатити на рахунок отримувача: UA0026010, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101, код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783‚ банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа) При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Окрім цього, апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року.

Вказане клопотання мотивоване тим, що повний текст рішення суду першої інстанції відповідач отримав поштою 25 листопада 2019 року, та неодноразово звертався із апеляційними скаргами.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року заяву про зменшення судового збору залишено без розгляду. Апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного від 27 серпня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-14607ск20).

22 грудня 2020 року до Верховного Суду ОСОБА_1 вдруге подав касаційну скаргу, в якій просив ухвалу Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року, та зазначено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає заявникові на загальних підставах повторно звернутись з апеляційною скаргою, через що вважає поважними причини пропуску цього строку.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

Саме тому, особа, яка вважає, що у оскаржуваному рішенні судом вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має навести беззаперечні доводи на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не пов`язані з волевиявленням особи та дійсно перешкоджають оскарженню такого судового рішення у встановлені процесуальним законом строки.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користування процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що апелянт не надав доказів про будь-які поважні причини не подання апеляційної скарги протягом тривалого часу, зокрема після ухвалення Верховним Судом ухвали від 18 листопада 2020 року, а також не надав належних доказів на підтвердження існування об`єктивних і непереборних обставин, які завадили вчасному поданню апеляційної скарги.

Надані пояснення ОСОБА_1 не підтверджують неможливість звернення з апеляційною скаргою в строк, встановлений Цивільним процесуальним кодексом України, оскільки є неналежними, при цьому касаційне оскарження ухвали не може вважатися належною та достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для подання належним чином обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, підтвердженої доказами, а також документ, що підтверджує сплату судового збору

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору за подачу апеляційної скарги - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року залишити без руху та надати строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник