Справа № 738/670/21
№ провадження 2/738/287/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю:

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головний державний виконавець Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О. про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2021 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О., ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 березня 2006 року Щорським районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2005 року народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Постановою Головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О. 10 березня 2021 року було відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на лютий 2021 року йому нараховано заборгованість в сумі 105 615 гривень 75 копійок. В зв`язку з тим, що заборгованість була нарахована за минулий час, просить звільнити його від її сплати. Вважає, що виконавчий лист на примусове виконання не подавався з вини стягувача ( ОСОБА_2 ), яка фактично не бажала здійснення стягнення з нього аліментів, атому відсутня підстава нарахування вказаної заборгованості.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2021 року було замінено сторону в процесуальному статусі відповідача Головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О. на сторону в процесуальному статусі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, пояснила суду, що в 2013 році за заявою ОСОБА_2 було закрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , 2005 року народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а виконавчий лист повернуто стягувачу. Оскільки за період часу з листопада 2013 року по березень 2021 року виконавчий лист не пред`являвся до виконання, то заборгованість за вказаний період виникла з вини ОСОБА_2 і державний виконавець не міг її взагалі нараховувати. Її довіритель відповідачці нічого не винен. В нього відсутня можливість сплатити вказану заборгованість.

Відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що дійсно за її заявою про повернення виконавчого листа в листопаді 2013 року було закрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_4 на її користь аліментів. Це вона зробила, так як були постійні суди з останнім, якій постійно оспорював наявну заборгованість. З моменту винесення рішення аліменти сплачував лише декілька раз, з 2013 року взагалі не платив. На повторному пред`явлення виконавчого листа наполягла донька, на утримання якої стягуються аліменти.

Представник третьої особи в судовому засіданні з вимогами позовної заяви не погодився, зазначив що державним виконавцем заборгованість була нарахована правомірно, у відповідності до ст. 194 СК України, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13 березня 2006 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на у тримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто 02 березня 2006 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-13).

Постановою Головного державного виконавця Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О. про відкриття виконавчого провадження від 10 березня 2021 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на у тримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто 02 березня 2006 року, і до досягнення дитиною повноліття на підставі виконавчого листа №2-93 від 13.03.2006 року (а.с. 9).

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10 березня 2021 року, здійсненого головним державним виконавцем Менського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Ющенко Т.О. боржник ОСОБА_4 допустив прострочення сплати аліментів на дитину за період з грудня 2013 року по березень 2021 року, заборгованість зі сплати аліментів становить 110 036 гривень 75 копійок (а.с. 10, 14-21).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. В свою чергу ст. 187 СК України визначає порядок відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника, тобто за його заявою, а не на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може за передбачених статтею 197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Таким чином, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Тобто з аналізу даної правової норми вбачається, що питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини (дітей), оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини (дітей) з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

ОСОБА_4 на обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам взагалі не надано доказів, що стосуються періоду виникнення заборгованості та поважності причини її виникнення, яка має істотне значення.

Суд відхиляє посилання представника позивача на те, що виконавчий лист не перебував на примусовому виконання в період з листопада 2013 року по березень 2021 року з вини стягувача, як на підставу звільнення позивача від сплати заборгованості та зазначає, що не перебування виконавчого листа на примусовому виконанні в Державній виконавчій службі не звільняє боржника від обов`язку щодо сплати аліментів на утримання доньки за рішенням суду.

З огляду на вищевикладене позов визначається як необґрунтований та такий, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головний державний виконавець Менського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми) Ющенко Т.О. про звільнення від сплати заборгованості по аліментах відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 13 липня 2021 року.

Головуючий: О.А. Савченко