ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 661/1580/21
Номер провадження: 22-ц/819/1310/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Приходько Л.А.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бездрабко В.О.,

секретар Дундич А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариства «Кредитні ініціативи»,

відповідач - Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області в особі державного реєстратора Бабича Владислава Володимировича,

відповідач - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року у складі головуючого судді Матвеєва Н.В.

в с т а н о в и в:

15 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Скадовської державної адміністрації Херсонської області в особі державного реєстратора Бабича Владислава Володимировича про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , здійсненої на підставі рішення державного реєстратора Скадовської державної адміністрації Херсонської області Бабічем В.В. від 01 березня 2019 року за індексним номером 2, номер запису про право власності 30518121.

Також просила скасувати договір про передачу майна за іпотечним договором №2187 від 28 листопада 2012 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В.

Одночасно ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Таку заяву позивачка обґрунтувала тим, що рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на предмет іпотеки прийнято без врахування вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На переконання позивачки, ТОВ «Кредитні ініціативи», незаконно набувши право власності на спірну квартиру, має можливість розпоряджатися нею і тому існує дійсна загроза того, що новий власник здійснить відчуження її третім особам, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

Ухвалу суду першої інстанції обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження ТОВ «Кредитні ініціативи» спірної квартири та неможливості виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою про забезпечення позову від 15 квітня 2021 року. У задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні представник ТОВ «Кредитні ініціативи» адвокат Шевцов О.С. апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно зазначивши своє прохання про відмову у задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС -Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» укладений кредитний договір №2102/1007/71.

В той же день між АКБ «ТАС -Комерцбанк» та ОСОБА_1 , в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, укладено договір іпотеки, за умовами якого остання передала в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що на праві власності належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 23 жовтня 2007 року.

28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги за її кредитним договором ТОВ ФК «Вектор плюс».

В той же день, 28 листопада 2012 року, між ТОВ ФК «Вектор плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, за яким ТОВ ФК «Вектор плюс» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи».

28 лютого 2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45768022 від 01 березня 2019 року державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Бабіч В.В., право власності на предмет іпотеки зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає, що суд оцінює співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Вимогами розглядуваного позову є вимога іпотекодавця про визнання протиправним та скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 здійсненої на підставі рішення державного реєстратора Скадовської державної адміністрації Херсонської області Бабічем В.В. від 01 березня 2019 року за індексним номером 2, номер запису про право власності 30518121, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107.

28 лютого 2019 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45768022 від 01 березня 2019 року державним реєстратором Скадовської районної державної адміністрації Бабіч В.В., право власності на предмет іпотеки зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Отже на час звернення позивачки із заявою про забезпечення позову, іпотечне майно, що є предметом позову належало ТОВ «Кредитні ініціативи».

Звертаючись до суду і цим позовом, позивачка вказувала на те, що відповідачем, незаконно з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у позасудовому порядку в рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції, забезпечуючи позов ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки з наданих позивачем доказів дійсно вбачається наявність спору між сторонами з приводу нерухомого майна, а тому обґрунтовано вжив заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів у майбутньому може призвести до ускладнення виконання судового рішення.

Спір щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є реальним, носить матеріальний характер, власником спірного майна є ТОВ «Кредитні ініціативи», а відсутність заборони на відчуження спірної нерухомості не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на вказане майно, що може стати дійсною перешкодою в ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору. Необхідність збереження правового статусу та стану вказаного майна відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову та застосуванню правил частини другої статті 149 ЦК.

Обраний судом спосіб забезпечення позову, шляхом накладення арешту на іпотечне майно, є співмірним заявленим вимогам, та не порушує будь-які права ТОВ «Кредитні ініціативи», зокрема право на користування спірним майном, оскільки новий власник ним фактично не користується.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Враховуючи, що фактично спірним майном користується позивач, проживаючи у вказаній квартирі, а обраний судом спосіб забезпечення позову, який за правовою сутністю обмежує право відповідача розпоряджатися спірним майном, колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом забезпечення позову.

Також колегія суддів зазначає, що накладення арешту на іпотечне майно, з приводу якого виник спір, не є позбавленням права власності ТОВ «Кредитні ініціативи».

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та/або інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, тому, врахувавши, що зазначений спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову.

Зважаючи на викладене, а також на те, що забезпечення позову у спірних правовідносинах направлено на забезпечення ефективного захисту прав як заявника, що застосований судом спосіб захисту позову носить тимчасовий характер і є менш обтяжливим для заінтересованих осіб, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення з підстав зазначених апелянтом відсутні, оскільки ухвала постановлена судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 13 липня 2021 року.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

В.О. Бездрабко