Справа № 392/1726/19
Провадження № 2/392/81/21
14 липня 2021 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Березія Ю.А.,
при секретарі Кальній М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним,
Позивач вважає, що зазначені умови договору є такими, що суперечать нормам ЦК України, Закону України "Про фінансовий лізинг", Закону України "Про захист прав споживачів, порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін і завдають шкоди споживачеві.
2 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 22).
11 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 33).
Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія" «Єврокар України» та ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу № 289 (а.с. 7-14).
Відповідно до умов даного договору предметом фінансового лізингу є транспортний засіб автомобіль "Renault Duster", комплектації Expression, об`єм двигуна - 1,6, тип - МТ, привід - 4х2.
Специфікація предмета лізингу була самостійно та свідомо обрана лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає його вимогам.
Вартість предмета лізингу на момент укладення даного договору зазначається у даному договорі та в додатку №1.
Лізингодавець бере на себе зобов`язання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та умовах, передбачених цим договором.
Лізингодавець разом із продавцем солідарно відповідають перед лізингоодержувачем виключно за зобов"язанням щодо продажу якісного предмета лізингу.
Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 умов даного договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, та діє до повного виконання зобов`язань сторонами за даним договором.
Строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту приймання-передачі предмета лізингу і закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акту приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового періодичного платежу за додатком №3 до цього договору, якщо інше не передбачено умовами даного договору.
Пунктом 3.3. даного договору передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний до отримання предмету лізингу, на умовах та у порядку передбачених договором сплатити передбачені даним договором платежі. У встановлений термін і в повному обсязі сплачувати лізингові та інші платежі відповідно до умов договору, а також компенсувати витрати лізингодавця, які пов"язані з реєстрацією предмета лізингу в відповідних органах державної реєстрації транспортних засобів на підставі виставленого рахунку протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання такого рахунку від лізингодавця, відшкодувати лізингодавцю збитки, заподіяні неналежним виконанням своїх зобов`язань за умовами даного договору до моменту підписання акту приймання-передачі предмета лізингу.
За умовами п.4.1. договору фінансового лізингу лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержавачу не пізніше 90 календарних днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: комісії за організацію договору, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу, у разі наявності оплатити різницю до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених п.9.4. ст. 9 даного договору, з урахуванням умов, викладених у п. 1.7. ст. 1 даного договору.
Статтею 9 даного договору передбачено умови сплати комісії за організацію договору, авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу. Відповідно комісія за організацію договору являє собою погоджений сторонами відсоток від вартості предмету лізингу у розмірі 7%, який лізингоодержувач сплачує на користь лізингодавця після укладення договору за його організацію протягом строку дії договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Комісія за організацію договору входить до складу обов`язкових лізингових платежів, які лізингоодержувач зобов"язаний сплатити до моменту отримання предмету лізингу. Авансовий платіж складає частину від вартості предмета лізингу в розмірі 23 відсотків від вартості предмета лізингу зазначеного у договорі та додатку №1.
Відповідно до п. 12.2 даного договору лізингодавець має право розірвати даний договір в односторонньому порядку з лізингоодержувачем, який не сплатив авансовий платіж в повному обсязі протягом строку, що встановлено п.9.3 даного договору, про що повідомляє лізингоодержувача в письмовій формі. В такому випадку лізингодавець повертає лізингоодержувачу сплачений ним авансовий платіж за вирахуванням 10% від суми сплаченого авансового платежу. Комісія за організацію договору в такому випадку поверненню не підлягає. Повернення коштів буде здійснено протягом 30 банківських днів з моменту отримання від лізингоодержувача власних банківських реквізитів, згідно з якими повинні бути перераховані грошові кошти.
12 грудня 2017 року позивач звернувся до відповідача з письмовим зверненням, в якому просив передати йому автомобіль в строк визнаний в договорі
або повернути сплачені ним кошти.
Статтею 806 ЦК України, передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
За змістом статтей 1,3, 6,7 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.
Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.
Лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.
Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
Згідно із частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (частина перша статті 216 ЦК України).
Згідно до частини 1 статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.
До індивідуальних ознак, які притаманні транспортним засобам, зокрема є реєстраційний номер транспортного засобу, колір, марка, модель, рік випуску, ідентифікаційний номер складових частин.
Однак, п.1.1. Договору фінансового лізингу № 289 не містить індивідуальних ознак транспортного засобу, який є предметом лізингу.
Умовами договору фінансового лізингу передбачено, що лізингодавець за рахунок лізингоодержувача бере на себе обов`язок організації договору, для його оформлення, що включає витрати пов`язані з укладенням договору та пошуку
Однак, лізингодавцем жодних дій щодо виконання обов`язків за договором не вчиняв та не здійснював. Жодного акту виконаних робіт не складено. Транспортний засіб так і не було придбано для позивача.
Законом України "Про фінансовий лізинг" передбачено лише платежі безпосередньо пов"язані з виконанням договору, тому, комісія за організацію угоди виходить за межі платежів, передбачених законом.
У розділі визначення термінів договору фінансового лізингу № 289 терміни лізинговий платіж і комісія за організацію угоди мають різні та окремі визначення, а відповідно до п.12.1 даного договору, у випадку розірвання договору лізингоодержувачем комісія за організацію угоди лізингодавцем не повертається.
Як вбачається з матеріалів справи додаток № 3 до договору містить фінансові суттєві умови договору, які на час підписання договору не було узгоджено сторонами.
Статтею 11 даного договору передбачено умови переходу права власності на предмет лізингу ( викуп предмета лізингу). Пункт 1.1. передбачає, що лише після завершення строку лізингу за даним договором, лізингоодержувач придбаває предмет лізингу у лізингодавця за викупною вартістю, що буде визначена лізингодавцем з урахуванням виконання лізингоодержувачем своїх зобов"язань, щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають сплаті за цим договором.
Тобто, позивач набуває право на придбання у власність предмету лізингу не раніше сплати всіх платежів, передбачених статтею 11, в повному обсязі та витрат, які зазнав чи міг зазнати лізингодавець у зв`язку з переходом права власності щодо предмета лізингу.
Така умова договору свідчить про наявність істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, адже надає право лізингодавцю в односторонньому порядку вирішити питання про розмір цих витрат без права лізингоодержувача відмовитися від оплати витрат, розмір і перелік таких не обумовлений договором, наслідком чого може стати відмова відповідача від укладення договору купівлі-продажу.
Крім того, в договорі фінансового лізингу виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов`язків, передбачених договором та законом, звужені обов`язки лізингодавця, які передбачені в Законі України " Про фінансовий лізинг", положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов`язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізигодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.
Умова договору фінансового лізингу передбачено право лізингодавця змінювати та розривати договір в односторонньому порядку, при цьому лізингоодержувач такого права позбавлений. Встановлені зобов`язання щодо сплати лізингоодержувачем штрафів, пені та збитків. При цьому, умови договору не передбачено захист прав лізингоодержувача від неналежного виконання договірних зобов`язань лізингодавцем.
Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Отже, аналіз змісту спірного договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами, дає підстави для висновку, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов`язків, передбачених договором та законом, звужені обов`язки та значно розширені права лізингодавця, зокрема виконання зобов`язань забезпечено лише відповідальністю лізингоодержувача, у пунктах 12.1, 12.2, 12.5,12.6,12.7, 12.9, 12.10, 12.14 договору передбачена сплата лізингоодержувачем штрафів, пені, при цьому адекватного захисту його прав від неналежного виконання договірних зобов`язань лізингодавцем умови договору не передбачають, договором установлено право лізингодавця змінювати та розривати договір в односторонньому порядку, однак, таке право не передбачається для лізингоодержувача, якому встановлені жорстокі зобов`язання та непропорційно великий розмір штрафу.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 264, 265 ЦПК України,
Позов задовольнити.
Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 289 від 29 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Заява про перегляд заочного рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;
Головуючий
суддя