Справа № 654/836/21
Провадження №2/654/662/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Третьякової І.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Трішкіної О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бехтерської сільської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, -

У С Т А Н О В И В:

06.04.2021р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_2 , будучи матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків та залишила дітей проживати разом з дідусем ОСОБА_6 та його співмешканкою ОСОБА_3 , яку діти називають та вважають своєю бабусею. При неодноразовому навідуванні до родини, мати дітей постійно була відсутня. Багаторазові намагання вплинути на поведінку відповідачки та змусити її зайнятися доглядом та вихованням своїх дітей результату не дали, ОСОБА_2 залишає дітей сусідам, а сама займається влаштуванням особистого життя. Не повертаючись за дітьми, останніх від сусідів забирає ОСОБА_3 26 січня 2021р. відповідач написала нотаріально завірену заяву про відмову від батьківських прав на дітей. Відповідач зарекомендувала себе як легковажна жінка, яка не цікавиться життям своїх дітей, а її поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків. В зв`язку з цим, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх синів та призначити над ними опікуном ОСОБА_3 , яка з самого народження дітей відповідально займається їхнім вихованням та доглядом за ними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та наполягала на їхньому задоволенні з підстав, вказаних в позові. Зазначила, що позбавлення відповідача батьківських прав та призначення ОСОБА_3 опікуном над дітьми відповідатиме інтересам хлопчиків.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що дійсно не бажає виконувати свої батьківські обов`язки, а тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх синів.

ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав та призначити її опікуном на дітьми.

Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється матір`ю малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Згідно довідок секретаря Виконавчого комітету Бехтерської сільської ради, відомості про батька в актових записах про народження дітей зроблені за вказівкою матері згідно положень ст. 135 СК України.

Згідно ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України).

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З долучених до матеріалів справи письмових доказів вбачається наступне.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.12.2020р. вбачається, що малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають разом зі своїм дідусем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок складається з чотирьох кімнат: три спальні, кухня та веранда. В помешканні створені належні умови для проживання, в наявності необхідний одяг та взуття, шкільне приладдя та інші речі. Сім`я забезпечена продуктами харчування та засобами для опалювання. В родині панують спокійні відносини. Мати дітей - ОСОБА_2 , зареєстрована за цією ж адресою, але не проживає, своїх батьківських обов`язків не виконує, в житті дітей не присутня. З народження вихованням дітей займається ОСОБА_3 , яка відповідально ставиться до цих обов`язків.

Аналогічні відомості вказані і в акті обстеження умов проживання, складеного комісією служби у справах дітей від 22.03.2021р.

Згідно характеристики, наданої Виконавчим комітетом Бехтерської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 будучи матір`ю двох малолітніх дітей з ними не проживає, при неодноразовому відвідуванні родини, постійно була відсутня. Діти проживають з дідусем ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Зі змісту характеристик, наданих навчальним закладом на дітей, встановлено, що ОСОБА_7 навчається в Бехтерській ОЗПЗСО з 2018 року, а його менший брат ОСОБА_5 - з 2020р. Хлопчики добре засвоюють навчальний матеріал. Дітей виховують ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_6 , які добросовісно відносяться до виховання та навчання, підтримують постійний зв`язок зі школою та класними керівниками. Мати вихованням своїх дітей не займається, участі в їхньому навчанні не приймає, до школи не з`являється.

У висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бехтерської сільської ради зазначено, що з народження дітей ОСОБА_2 усунулася від їхнього виконання, залишивши їх проживати з дідусем та жінкою з якою він проживає однією сім`єю ОСОБА_3 . В село відповідач приїздила лише з метою переоформлення соціальної допомоги, яка виплачувалась матерям-одиначкам. Однак, після того, як дану виплату їй відмінили, вона взагалі відмовилась приїздити до дітей. Ганна зарекомендувала себе, як легковажна жінка. Яка зовсім не цікавиться життям своїх дітей. По характеру безвідповідальна, надто емоційна, неврівноважена та брехлива. Орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх синів.

Також судом встановлено, що нотаріально посвідченою заявою від 26 січня 2021р. ОСОБА_2 відмовилася від батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та висловила свою згоду щодо встановлення опіки над дітьми.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі N 753/2025/19 вказано, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише у разі наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінки.

Проаналізувавши надані докази та оцінивши отримані в судовому засіданні відомості, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача тривалий час не змінюється, остання не бажає самостійно виховувати своїх дітей та покращувати своє ставлення до виконання батьківських обов`язків. Таким чином, аналіз вказаних обставин, на переконання суду свідчить про те, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буде відповідати інтересам дітей.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст. 206 ЦПК).

Виходячи з вищевикладених положень процесуального закону, суд також взяв до уваги, що позовні вимоги були визнані відповідачем в підготовчому судовому засіданні в повному обсязі. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав також відповідно до приписів ч.4 ст. 206 ЦПК України.

З приводу призначення ОСОБА_3 опікуном над малолітніми дітьми, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Згідно з правилами ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N 34/166/131/88.

В силу положень ст.. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Судом встановлено, що малолітні діти відповідача постійно проживають в сім`ї разом зі своїм дідусем по материній лінії ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , яку вони вважають своєю бабусею.

Відповідно до характеризуючи даних на ОСОБА_3 , остання зарекомендувала себе позитивно, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, скарг на її поведінку не надходило. Проживає без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_6 , а також двома його онуками, за якими здійснює догляд та займається їхнім вихованням.

В акті обстеження умов проживання, складеного з метою підготовки висновку про можливість призначення опікуном зазначено, що за місцем проживання дітей санітарно-гігієнічні умови підтримуються в належному стані. В будинку прибрано, всі речі охайно складені. В наявності є всі необхідні продукти, овочі, крупи, консервація. Діти мають окрему кімнату, спальні місця, письмовий стіл, підручники. У кожного із них є власний мобільний телефон та Інтернет. Діти повністю забезпечені всім необхідним. За результатами бесіди і ставлення членів сім`ї зазначено, що так як мати не цікавиться життям та вихованням дітей, а бабуся ОСОБА_3 постійно ними займається, то ніхто з членів родини не має заперечень щодо надання опіки.

Матеріалами справи підтверджено перебування у власності ОСОБА_6 декількох земельних ділянок, зокрема присадибної площею 0,25 га, для ведення ОСГ площею 0,10 га. та площею 3,39 га. - земельної частки (паю), яка перебуває в оренді.

За даними Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувалася, судимостей не має та в розшуку не перебуває. За станом здоров`я придатна бути опікуном, що підтверджується відповідним висновком.

Згідно довідки, виданої директором Херсонського обласного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, ОСОБА_3 пройшла курс підготовки потенційних опікунів та піклувальників 18-19 та 25-26 березня 2021р. загальним обсягом 8 занять під керівництвом начальника служби у справах дітей Херсонської ОДА Афанасьєвої Л.І.

До суду також надано копію сертифікату, який засвідчує проходження ОСОБА_3 навчання за тренінговою програмою «Ключові аспекти допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування».

Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Бехтерської сільської ради, ОСОБА_3 може бути призначена опікуном над малолітніми дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За цих обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позовної вимоги про призначення ОСОБА_3 опікуном над малолітніми дітьми.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 150, 164, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над малолітніми дітьми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 6. ст. 164 СК України рішення суду після набрання ним законної сили направити органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Повне судове рішення складено 26.07.2021р.

Суддя І. В. Третьякова