Справа № 135/422/21
Провадження № 2/135/188/21
РІШЕННЯ

іменем України

09.07.2021 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ладижинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області, про визнання розірвання шлюбу фіктивним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Ладижинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області, про визнання розірвання шлюбу фіктивним. В позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України надіслано Експертний висновок № 2451 від 26.10.2020 року, відповідно до якого вказано, що захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС. Після смерті своєї дружини та отримання вказаного висновку, він звернувся до Відділу захисту населення, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області з метою отримання посвідчення, яке видається чоловікові померлої громадянки з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якої пов`язана з Чорнобильською катастрофою. У випадку отримання такого посвідчення, він мав би пільги, що передбачені чинним законодавством. Однак, у відділі йому було роз`яснено, що це немає ніякого сенсу, а для отримання такого посвідчення необхідно подати певний перелік документів, серед яких свідоцтво про шлюб.

Так, 02 листопада 1969 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб. Але, 24 жовтня 2018 року їх шлюб із ОСОБА_5 було розірвано. Після розірвання шлюбу він із дружиною ОСОБА_5 надалі проживали спільно в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні інтереси і зовсім не мали на меті припинити шлюбні відносини. На підтвердження того, що померла ОСОБА_5 проживала за тією ж адресою, що і він є договір дарування житлового будинку. Спільними дітьми є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Розірвання шлюбу було фіктивним і це було зроблено у зв`язку з тим, що його дружина тяжко хворіла і хвилювалася за те, щоб родинний будинок, після її смерті, дістався їх дітям, у випадку, якщо він захоче знову одружитися. Але потім ОСОБА_5 , за його згоди, подарувала будинок їх дітям. Оскільки ОСОБА_5 дуже погано себе почувала вони не змогли знову зареєструвати шлюб.

Тому, він звернувся в суд та просив визнати фіктивним розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та анулювати актовий запис №38 зроблений 24 жовтня 2018 року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бодачевська М.В. позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримали, просили їх задовольнити. Додатково пояснили, що розірвання шлюбу було фіктивним, оскільки подружжя продовжувало проживати однією сім?єю в будинку, вели спільне господарство, разом обробляли город, допомагали один одному. Позивач вказав, що його згода на прохання дружини розірвати шлюб була його моральною помилкою, пішов на це бо дружина була важко хвора, він не хотів їй перечити. Їй хтось порадив це, і вона наполягала. Вказав, що в їх сім?ї, відносинах після розірвання шлюбу нічого не змінилось. Продовжували разом проживати так, як і до цього жили, все робили разом, працювали, їли, спали, тощо. Дружина казала, що потрібно розірвати шлюб після того, як дізналась, що важко захворіла. Про своє рішення вона не казала їх дітям. Діти дізнались, коли вони вже розірвали шлюб, були проти цього. Коли дружина хворіла, їх спільні кошти вони витрачали на її лікування. Після смерті дружини, він організовував поховання, обрядовий обід.

Представник відповідача Ладижинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову, розглянути справу за відсутності представника.

Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання розірвання шлюбу фіктивним. Письмово повідомили, що їх батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 і надалі проживали разом в будинку АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні інтереси та не мали на меті припиняти шлюбні відносини.

Представник третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ладижинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 106 Сімейного кодексу України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до змісту ст. 108 Сімейного кодексу України, За заявою заінтересованої особи розірвання шлюбу, здійснене відповідно до положень статті 106 цього Кодексу, може бути визнане судом фіктивним, якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували проживати однією сім`єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини. На підставі рішення суду актовий запис про розірвання шлюбу та Свідоцтво про розірвання шлюбу анулюються органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду, або висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Пунктом 2.14 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року N 96/5, передбачено, що підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про усиновлення (удочеріння), про позбавлення або поновлення батьківських прав, про розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним, поновлення шлюбу після його розірвання у випадку, передбаченому статтею 118 Сімейного кодексу України, анулювання актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану, визнання розірвання шлюбу фіктивним. Згідно пункту 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім`ї тощо. Саме по речах не правового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу.

Судом встановлено, що 02 листопада 1969 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 23, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане Оляницьким сільб`юро ЗАГС.

24 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано, про що 24 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис № 38, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , що видане Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Однак, після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 продовжували проживати разом як чоловік та дружина. Продовжили вести спільне господарство, дбали про добробут своєї сім?ї, підтримували відносини як чоловік та дружина, піклувались один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що 16 липня 2020 року складено відповідний актовий запис №11849, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16 липня 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ці факти стверджуються сукупністю доказів.

З копії експертного висновку виданого 26.10.2020 Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України Центральна вбачається, що міжвідомча експертна комісія на засіданні № 80 від 20 жовтня 2020 року встановила причинний зв`язок смерті ОСОБА_5 з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно даного висновку: захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

З копії договору дарування житлового будинку посвідченого 01 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О.С. вбачається, що ОСОБА_5 подарувала своїм дітям: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частці будинку кожному, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 та копії паспорта ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 вбачається, що вони є дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ..

Також, факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як чоловіка та дружини, ведення ними спільного господарства, спільного бюджету в м. Ладижин за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є їх сусідами.

Так, свідок ОСОБА_6 суду показав, що є сусідом позивача. Покійна дружина ОСОБА_8 була його однокласницею. Він навіть не знав, що вони розірвали шлюб, дізнався лише нещодавно. В їхніх відносинах нічого не змінилось. Вони як раніше були постійно разом, разом обробляли город, дружина прала і вивішувала їхні речі, разом їздили автомобілем, спілкувались із сусідами.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що проживає по сусідству із позивачем. Вони дружили сім?ями, ходили постійно один до одного в гості, просто спілкувались як сусіди. ОСОБА_9 та його дружина разом вели домашнє господарство, обробляли город. До того часу як померла ОСОБА_5 вони були разом, він не помітив ніяких змін у їхніх відносинах, вони продовжували вести себе і ставитись один до одного як чоловік і дружина. Йому до останнього часу нічого не було відомо про те, що вони розірвали шлюб.

Відтак, судом встановлено, що після розірвання шлюбу, а саме: з 24.10.2018, та до дня смерті ОСОБА_5 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 спільно проживали як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_1 , продовжували спільно вести господарство, спільно працювали на подвір?ї, на городі, продовжили жити однією сім?єю.

При цьому для визнання розірвання шлюбу фіктивним є необхідною наявність не лише факту спільного проживання, а і фактів, які підтверджують існування в обох з подружжя внутрішньої волі до підтримання подальших шлюбних відносин та її виявлення у вигляді активних дій. Такими активними діями є: 1) дії, спрямовані на реалізацію функцій сім`ї та мети шлюбних відносин (наприклад, репродуктивної функції); 2) подальше активне ведення спільного господарства, подальша спільна праця, спрямована на забезпечення фінансової стабільності союзу чоловіка та жінки та збільшення їх спільного капіталу.

Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.03.2020 по справі №644/6976/16-ц.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак позов про визнання розірвання шлюбу фіктивним підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд не вбачає підстав та необхідності зобов`язувати відповідача анулювати актовий запис про розірвання шлюбу, оскільки таке анулювання може бути проведено на підставі рішення суду про визнання розірвання шлюб фіктивним, відтак вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 106, 108 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати фіктивним розірвання шлюбу між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_5 (померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яке зареєстроване 24 жовтня 2018 року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №38.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19.07.2021.

Суддя