Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/4812/21
Провадження 4-с/711/70/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В.,

адвоката Лінніка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лінніка Миколи Сергійовича на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової Вікторії Віталіївни, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лінніка М.С. звернувся до Придніпровський районний суд м. Черкаси зі скаргою на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової В.В., заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 , в якій просить визнати такі дії неправомірними та скасувати постанову державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової Вікторії Віталіївни від 30.01.2020 по виконавчому провадженню № 60950225 про арешт майна боржника в частині накладення арешту на грошові кошти у вигляді пенсії, що надходять на його рахунок.

Скаргу мотивував тим, що на виконанні Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси находиться виконавче провадження № 60950225 по виконанню виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/6291/18 від 27.12.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявної заборгованості в сумі 29489,51 грн. 30.01.2020 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громовою В.В. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику, в результаті чого було арештовано пенсійний рахунок на ім`я ОСОБА_1 ІВАN НОМЕР_1 , картка/рахунок для виплат НОМЕР_2 , і додатковим рахункам договору SAMDNWFC4 від 09.07.2015 за період 01.01.2019-04.03.2021, який відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», для зарахування пенсії. В зв`язку з чим, з початку лютого 2020 року ОСОБА_1 не може отримувати належну йомупенсію, яка являється єдиним джерелом існування, а також не має можливості оплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, який має намір відшкодувати в повному обсязі. В зв`язку з такими обставинами він звернувся до управління пенсійного фонду в м. Черкаси з проханням проводити відрахування для погашення боргу по аліментам і самих аліментів безпосередньо із пенсії при її нарахуванні і це пенсійний фонд виконує. Таким чином утримання аліментів та боргу по ним проводяться з пенсії безпосередньо пенсійним фондом. Інших видів доходу ОСОБА_1 не має, а залишок пенсії не може отримувати через банківський рахунок і користуватися ним із-за накладеного на нього арешту, що є порушенням його прав як громадянина, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2021 скаргу передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2021, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 712/4812/21 (провадження № 4-с/711/70/21).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.05.2021 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця та прийнято до провадження.

23.06.2021 на адресу суду від представника Соснівського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшов відзив на скаргу, який обґрунтований тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 60950255 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 °/ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку. З метою виконання рішення суду, 30.01.2020 державним виконавцем відкрите виконавче провадження та винесено постанову № 60950225 про арешт коштів боржник яку направлено до АТ КБ «ПриватБанк». В резулятивній частині оскаржуваної постанови № 639515^7 від 23.12.2020 державним виконавцем зазначено: «накласти арешт на грошові кошти, що містяться «на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 .. Так як арешт банком було накладено, то рахунки боржника не мають спеціального режиму використання та/або звернення стягнення на такі кошти ні заборонено законом.Боржник звертаючись до державного виконавця з заявою про зняття арешту з коштів, не надав жодних документів на підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на такому рахунку, заборонено законом. Крім того, до відділу виконавчої служби не надходило повідомлення з банку, яке передбачене ст. 52 Закону, щодо статусу коштів і рахунку, відкритого на ім`я боржника. Отже, виконавець не мав передбачених законом підстав для зняття арешту з рахунку боржника. Також, у скарзі представник скаржника повідомляє, що постанова про арешт майна боржника від 30.01.2020 винесена державним виконавцем, позбавила боржника права на розпорядження заробітною платою, пенсією, а саме залишком після звернення стягнення. Хоча у запиті адвоката до Головного Управління ПФУ в Черкаській області зазначається, що на даний момент, боржник отримує пенсію через поштове відділення. На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні скарги повністю.

16.07.2021 до суду надійшли заперечення на відзив від представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Ліннік М.С. в яких зазначає, що сама назва рахунку як «пенсійний» свідчить про те, що він має спеціальний режим використання, а саме на даний рахунок нараховуються грошові кошти у вигляді пенсії пенсіонера і саме дані кошти використовуються пенсіонером для задоволення своїх потреб, тобто це рахунок із спеціальним режимом використання. Тому в даному випадку повідомлення банку не потребується.

В судовому засіданні адвоката Ліннік М.С. скаргу підтримав, пославшись на викладені в скарзі обставини.

Представник Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги та відмову у її задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ст.1 ЗУ «Про державну виконавчу службу» державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормою п. 6 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною четвертою статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4.ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що на виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №60950225 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/6291/18 від 27.12.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30.01.2020 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громовою В.В. було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 ..

Звертаючись до суду з даною скаргою представник скаржника посилається на те, що в результаті накладення арешту на пенсійний рахунок відкритий АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (ІВАN НОМЕР_1 , картка/рахунок для виплат НОМЕР_2 ), останній не може отримувати належну йому пенсію, яка являється єдиним джерелом його існування, а також не має можливості оплачувати комунальні послуги та заборгованість по аліментам.

Разом з цим, з наданої скаржником виписки по рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору SAMDNWFC4 від 09.07.2015суд позбавлений можливості встановити, що даний рахунок використовується виключно для зарахування цільових виплат. Так, за період з 01.01.2019 04.03.2021 ОСОБА_1 дійсно отримував виплати Пенсійного фонду (пенсію) та соціальну допомогу, однак останнє зарахування на картку відбулось 07.02.2020. Таким чином, на даний час кошти на рахунок боржника не зараховуються, отже твердження скаржника про позбавлення його права на отримання пенсії не відповідає дійсності.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк», на яке правилами статті 52 ЗУ «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що Банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, у державного виконавця не було заборони, щодо накладення арешту саме на цей рахунок, оскільки він не є із спеціальним режимом використання та звернення стягнення законом не заборонено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись виконавчі дії у спосіб та в порядку, передбаченим ЗУ «Про виконавче провадження», направлені на повне та безумовне виконання судового рішення, докази, які б підтверджували протиправність дій державного виконавця при винесенні постанов про накладення арешту на кошти боржника у матеріалах цивільної справи відсутні.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 18, 34, 48, 52, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 18, 447-451 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лінніка Миколи Сергійовича на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Громової Вікторії Віталіївни, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21.07.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька